Civilizace•19. 6. 2022•11 minut
Tanec na ostří nože
Příběh Josephine Baker, umělkyně, rebelky a hrdinky odboje
![Návrat k „mravům primitivních dob“. (Studiová fotografie z konce dvacátých nebo začátku třicátých let) • Autor: Gamma-Keystone via Getty Images](https://i.respekt.cz/respekt.mgwdata.net/pmig22/2022/06/50a-getty-images_a3t7a.jpg?width=3840)
V pařížském Musée du Luxembourg můžete až do 10. července navštívit výstavu o umělkyních Paříže dvacátých a třicátých let. V tomto bouřlivém období poválečného kvasu a umělecké avantgardy se ve francouzské metropoli uplatňovaly ženy-průkopnice, jež se oblékaly, jak chtěly, prožívaly svou sexualitu, jak chtěly, a přebíraly kontrolu nad svými životy a těly. A hlavně – tvořily. Ženy umělkyně z celé Evropy se vydávaly do Paříže, aby ji nakonec přijaly za svou a zůstaly v ní. Nebyly to jen proudy ruské porevoluční emigrace nebo žen židovského původu z východní Evropy, ale i Američanky, které se potýkaly se vzestupem poválečného puritánství, rasismu a prohibice v USA a v Paříži hledaly svobodu.
Jednou z nich byla slavná Josephine Baker. Známe ji hlavně jako extravagantní tanečnici, jež v lascivně-erotickém „banánovém“ oblečku hypnotizuje tehdejší především pánské publikum, případně jako zpěvačku a herečku. Byla ovšem také mimořádně schopnou agentkou francouzské vojenské rozvědky a bojovnicí proti rasismu. Méně známý je pak nečernobílý, i pro současnost poučný příběh její snahy o vybudování „globální rodiny“ z adoptovaných dětí z různých kultur.
Umělkyně s válečným křížem
V roce 1976, rok po Josephinině smrti, se naposled sešlo všech dvanáct mužů a žen, jichž se v dětském věku ujala. Mohli na svou adoptivní matku vzpomínat v mnoha pozoruhodných souvislostech. Třeba ji mohli v duchu vidět jako dítě v St. Louis, kde se v roce 1906 narodila jako Freda Josephine McDonald…
Předplaťte si Respekt a nepřicházejte o cenné informace.
Online přístup ke všem článkům a archivu