Jeden den v životě•24. 5. 2008•3 minuty
Jakobýnismus
Jde o novou jazykovou úchylku, tendenci, módu, kterými současná mluvená čeština překypuje. Tedy alespoň v Praze. Jak je tomu v jiných městech či regionech, jakoby nevím.
![Astronaut](https://i.respekt.cz/www.respekt.cz/images/astronaut.png?width=640&height=1500&fit=crop)
![• Autor: Respekt](https://i.respekt.cz/respekt.mgwdata.net/acc805/2009/03/20794330_2008-1207-mobr-formaneknahled.jpg?width=3840&height=3476&fit=crop&gravity=0.5x0.5)
![](https://respekt.mgwdata.net/acc805/2009/03/20794330_2008-1207-mobr-formaneknahled.jpg)
![Fotografie: Jaroslav Formánek - Autor: Pavel Reisenauer • Autor: Respekt](https://i.respekt.cz/respekt.mgwdata.net/f2843e/2009/03/20794320_2008-1207-vobr-formanek.jpg?width=3840&height=3475&fit=crop&gravity=0.5x0.5)
![Fotografie: Jaroslav Formánek - Autor: Pavel Reisenauer](https://respekt.mgwdata.net/f2843e/2009/03/20794320_2008-1207-vobr-formanek.jpg)
Jde o novou jazykovou úchylku, tendenci, módu, kterými současná mluvená čeština překypuje. Tedy alespoň v Praze. Jak je tomu v jiných městech či regionech, jakoby nevím. Cítíte ten obsahový zmatek posledních dvou slov? Tak ví to, nebo neví? Což je právě jakobýnismus. Exprese myšlení, jež zastírá reálný stav věcí anebo vědomě či nevědomě vytváří zdánlivě kladný obraz skutečnosti. Vytváří virtuální svět. Svět jakobýnistů.
Odhalí je mluva: „Máme jakoby volebního vítěze.“ „Jakoby jsme útočili a ne a ne dát jakoby gól.“ „Jakoby na tý stránce bude recenze a pod ní jakoby rámeček.“ „Půjdete jakoby rovně a jakoby za tím parkem vpravo.“ „Jakoby tomu nerozumím, i když je jasné, že jakoby říkal…“
Namítnete, že může jít o zlozvyk. Svého času přece hovorová řeč bujela substantivy vztahujícími se k sudokopytníkům. Jestliže volové a krávy za každým třetím slovem bez problémů nadále přežívají mezi fotbalovými fanoušky, frekvence tohoto oslovování všeobecně poklesla. Což lze vysvětlit tak, že svého času všichni připomínali otupělé přežvýkavce. Od generálního tajemníka až po posledního zelináře. Na druhou stranu bylo vše jasné, zkrátka měli jsme své jistoty. Žádné jakoby.
Nejde-li tedy v jakobýnismu o zlozvyk, nabízí se další řešení. V jazykovém projevu může tato spojka podřadná srovnávací hrát důležitou roli zaplnění mezery, času. Je-li jakoby foneticky dostatečně protažené, řečník skutečně získává nepatrný prostor rychle zapřemýšlet, co chtěl vlastně říct, kam míří, anebo nalézt přiléhavý výraz. Něco podobného Francouzům plní nosovkou protažená druhá slabika slova enfin (konečně, zkrátka), Angličanům zase so (tak, tedy).
V tomto smyslu však české jakoby navíc mlží, znejišťuje posluchače, neboť vyslovené se tím zpochybňuje. A copak můžeme tušit, že sám sebou znejistěl pouze řečník a potřebuje čas k nabytí narativní rovnováhy? Kdyby místo toho pronesl dlouhé mečivé ééééé, věci by do sebe zjevně zapadly.
Ne. Jakobýnismus není zlozvyk, časová nádivka, z nouze ctnost, ale odpovídá tomu, jak momentálně žijeme. Navíc dokonale souvisí s českou povahou, což jazyk geniálně reflektoval. Jakobýnisté jsou tudíž první lidé virtuálního světa, jenž jakoby není a jakoby je. Rozkládá se všude, kde je možné se přes mobil nebo internet připojit na síť a do zblbnutí být jakoby v tom.
Pokud jste v článku našli chybu, napište nám prosím na [email protected].