Editorial•17. 11. 2019•2 minuty
Jsme v tom všichni spolu
Nové vydání přináší základní teze z mezinárodní debaty k 30. výročí Respektu
![](https://i.respekt.cz/data.eu.cntmbr.com/respekt-prod/respekt-prod/b8c2dd97-df0c-493d-a129-977a5a10ebe4.png?width=3840)
Máme velkou radost, že debata, kterou jsme uspořádali k třicátým narozeninám Respektu v pražské Lucerně, měla tak velký ohlas. A to přímo na místě, ale i v živém přenosu (záznam najdete na YouTube, mezinárodní debata v původním znění bude k dispozici od pondělí). Rozhodli jsme se proto vyslyšet i vaše prosby, abychom v Respektu přinesli několik základních tezí, které tam historici Timothy Garton Ash, Timothy Snyder a novináři Martin M. Šimečka a Natalie Nougayrède přednesli.
![Autor: ilustrace: Pavel Reisenauer](https://i.respekt.cz/respekt.mgwdata.net/f8i8rj/2019/11/i-obalka-r47_39rwj.jpg?width=3840&height=5117&fit=crop&gravity=0.5x0.5)
![](https://respekt.mgwdata.net/f8i8rj/2019/11/i-obalka-r47_39rwj.jpg)
Během večera padla řada důležitých poznámek, tady bych rád upozornil na jednu odpověď někdejší šéfredaktorky Le Monde a nynější komentátorky The Guardian Natalie Nougayrède. Ta uvedla:
„Z uplynulých třiceti let jsem si odnesla tři krátké lekce. Jednak my Evropané – zejména ti mladší – musíme věnovat větší pozornost historii, číst o ní a učit se z ní. Ne proto, abychom se děsili, ale spíše abychom viděli, že historie přináší i pozitivní události, a abychom rozeznali dobrou dynamiku událostí od té negativní. Když jsem v roce 1989 dorazila do Prahy, moc jsem toho o této části Evropy nevěděla. A to jsem studovala politologii a žurnalistiku. Mezitím jsem se toho o historii Evropy dost naučila a dnes vidím, že jsme v tom všichni spolu. Všichni máme velmi bohaté vzpomínky a zážitky, které jsou často v rozporu a napětí, ale které jsou všechny nějak navázány na evropskou historii.
Druhá lekce zní, že je třeba věnovat pozornost právu, právnímu státu. Kdybych teď mohla znovu studovat, šla bych na práva. Jestli nás dnes v Evropě něco chrání před temnými tendencemi nejrůznějšího typu, tak je to právní stát a lidé, kteří ho hájí. Mě až tak moc nezajímá termín „populismus“, formuluji to jinak: respektuje ta či ona strana demokratické principy a právní stát, nebo ne?
A poslední věc – rok 1989 pro mě byl okamžikem hrdinů, známých i neznámých. Měli bychom je oslavovat společně s hrdiny dnešního dne. Tedy s lidmi, kteří demonstrují za základní hodnoty, s novináři nebo právníky hájícími principy právního státu.“
Více z debaty si přečtete na Kontextu.
Vážené čtenářky, vážení čtenáři,
inspirativní čtení vám přeje
Erik Tabery
šéfredaktor
Pokud jste v článku našli chybu, napište nám prosím na [email protected].