![Christopher Hogwood: Georg Friedrich Händel • Autor: Vyšehrad](https://i.respekt.cz/respekt.mgwdata.net/5eb3a8/2015/03/59079000_54_MALA_RECENZE_Handel.jpg?width=3840)
![Christopher Hogwood: Georg Friedrich Händel • Autor: Vyšehrad](https://i.respekt.cz/respekt.mgwdata.net/5eb3a8/2015/03/59079000_54_MALA_RECENZE_Handel.jpg?width=3840&height=5549&fit=crop&gravity=0.5x0.5)
![Christopher Hogwood: Georg Friedrich Händel](https://respekt.mgwdata.net/5eb3a8/2015/03/59079000_54_MALA_RECENZE_Handel.jpg)
Napsal víc skladeb než Bach a Beethoven dohromady a naučil Angličany chodit na operu. Je to největší duch v dějinách západní hudby; aspoň Mozart si to myslel. Uctíván byl už za života a monumentálnost jeho oratoria Mesiáš nezpochybňuje vůbec nikdo. Ovšem drby, zvraty a ikonické momenty se v jeho osudu nevyskytují, takže se zdá, že barokní gigant G. F. Händel (1685–1759) byl předurčen stát se encyklopedickým heslem, o němž skoro nikdo nic neví. Kniha loni zemřelého britského dirigenta, harfenisty a znalce staré hudby chce toto heslo proměnit zpět v živou postavu.
Hogwoodovi to ztížila skutečnost, že Händel na zápis v dějinách nemyslel. Dopisů psal málo a praktického rázu, vedl spořádaný život. Autor tedy čerpá především z recenzí, porůznu zachovaných a různě spolehlivých vzpomínek Händelových současníků a – účtů. Přes přiznaná omezení (a zčásti díky nim) se mu však podařilo vykreslit zábavný portrét nevšedního muže. Věčný starý mládenec se v touze po nezávislosti vyhýbal stálým angažmá; to mu dalo jedinečnou svobodu tvorby a pohybu, ale také starost o živobytí, která je zde věrně zachycena. Händel měl nejen neopakovatelný hudební výraz, ale rozuměl akciovým trhům a šikovně řídil operní dům; a skonal jako zámožný muž. Byl srdečný, vtipný, praktický a shánčlivý (ne lakotný) člověk. Na jeho hrobě mohlo stát „hudebník, génius a živnostník“.
Hogwood knihu napsal osobně a s obdivem, ale bez patosu. Jeho znalost je detailní, o malicherných sporech mezi dobovými operními pěvci mluví stejně samozřejmě, jako by popisoval hádky popových hvězd, ale čtenáře nepoučuje. Text se drží nejlepších zásad anglosaského psaní: zpočátku čtenář tápe, zda si z něho autor neutahuje, ale pak pochopí, že jen volí nejpřesnější a nejpřímočařejší vyjádření. Kniha je tak zábavná i pro ty, které mezera v poznání skladatele nepálí. A protože je psaná skrz to, jak Händela viděla jeho doba a jak se do ní on sám otiskl, je to rovněž detailní a civilní pohled na život v 18. století.
Christopher Hogwood: Georg Friedrich Händel
Přeložila Vlasta Hesounová, Vyšehrad, 376 stran
Pokud jste v článku našli chybu, napište nám prosím na [email protected].