Společnost•17. 10. 2018•4 minuty
Klér není hřích, říká překvapivě polská církev o kritickém filmu
Snímek režiséra Smarzowského je největší polským hitem za posledních třicet let
![Wojciech Smarzowski • Autor: Profimedia, TEMP Rex Features](https://i.respekt.cz/respekt.mgwdata.net/bf3d60/2018/10/smarzowski-profimedia_xyt46.jpg?width=3840)
Jeden z nejznámějších polských režisérů Wojciech Smarzowski točí nekompromisní filmy. Předposlední Volyň o vraždění polských obyvatel západní Ukrajiny za druhé světové války rukama Ukrajinců byla tak drtivá, že takřka způsobila diplomatickou (a rozhodně kulturně-historicko-ideologickou) roztržku mezi oběma zeměmi. A nikoho nenechává na pochybách také jeho nejnovější film Klér o polském duchovenstvu: katolická církev je tu zkorumpovaná, chtivá a prolezlá chtíčem jak k ženám, tak k dětem. Kdo je zlý, tyje, kdo je dobrý, ten v ní hyne.
Pohled vyhlášeného ateisty je totiž všeobecně známý: “Znervózňuje mě, že na církev jdou peníze z mých daní a není nad nimi žádná kontrola. Kryje pedofilní kněží, ale nijak se nemá k tomu, aby se starala o jejich oběti. Stavíme čím dál tím větší kříže, máme nejvíc exorcistů na světě. Připadám si jako v zajetí: každý státní svátek začíná mší. Jdu na poštu, visí tam kříž a prodává se poutní zpěvník. Katolická univerzita otevírá lékařskou fakultu, už předem gratuluji gynekologům. Kdo vztáhne ruku na církev, vztáhne ruku na Polsko. To mě tak irituje,” nechal se slyšet v rozhovoru krátce před premiérou.
Film s kontroverzním až skandálním přídechem tak budil komerční naděje producentů - a ještě je naprosto překonal. Mezi polskými diváky je to nejúspěšnější film posledních třiceti let; jen za první víkend na konci září na něj přišel do kin bezmála milion lidí, čímž překonal i Hvězdné války, které dorazily do tamních kin v roce 1989. Smarzowski ale nemá jen komerční ambice. „Chtěl bych, aby diváci poté, co odejdou z kina, přemýšleli, jestli nevědomky nejsou spoluodpovědní za to, co na plátně viděli,“ prohlásil podle ČT 24 Smarzowski.
A máloco mělo v polské veřejné debatě takovou akcelerační sílu jako jeho snímek. Některé očekávatelné reakce přišly okamžitě. Sdružení katolických novinářů vydalo apel, ať jejich čtenáři film bojkotují. Argumentují tím, že je antipolský, antiklerikální a antikatolický - jak učil papež Jan Pavel II., církev je matkou katolíků, a na matku se neplive. Film odsoudilo i několik veřejně známých kněží, kteří v něm vidí spiknutí levice proti národu, a koneckonců i Bohu.
https://www.youtube.com/watch?v=_GQVfzaa6Ig
Krátce poté ale začala být debata zajímavější. Střízliví kritici Smarzowského filmu uznávají jeho řemeslné kvality: je skvěle napsaný, skvěle zahraný a skvěle natočený. Ale zároveň se podle nich blíží až karikatuře. Poláci, a nejen ti věřící, znají katolickou církev dobře a dlouho; je součástí jejich životů. Ale jak napsal šéfredaktor středového deníku Rzecpospolita Bogusław Chrabota: “Skutečně je církev jen na sebe navršená patologie? Nemají v ní korupce, kult peněz, nemorálnost a zneužívání dětí žádnou alternativu? To není církev, jakou od dětství znám.”
A sama polská katolická církev, nebo aspoň její větší část, mluví až překvapivě podobně. “Ten film je smutný a zdrcující. Vybírá si z církve jen to, co se mu hodí. Ale pokud nějaký duchovní uvidí na plátně sám sebe a změní svůj život, je to jedině dobře,” řekl Józef Koch, bývalý mluvčí polských biskupů. Jeden z kněží dokonce vyrazil do kina ve svém úboru, což sice vzbudilo jistý údiv diváků, ale zároveň sympatie. Zvlášť potom, co nechal slyšet, že „film nám neudělá víc škody, než kolik jsme si jí způsobili sami“.
Pokora části církve dává smysl i jinak. Polská církev ztrácí věřící možná nejrychlejším tempem na světě, jak vyplývá z jednoho nedávno zveřejněného průzkumu. Navíc otřásají katolickou církví po celém světě skandály se zneužíváním dětí, které se nevyhnuly ani Polsku. A drtivá většina Poláků, věřících a nevěřících, chodících do kostela i nepraktikujících, žádá po církvi větší otevřenost a upřímnost - například v podobě podrobné zprávy, jakou církev vypracovala a zveřejnila v Německu.
Zatím ji supluje čerstvě spuštěná “mapa církevní pedofilie” sestavená z už známých případů, které prošly médií - sestavila ji opoziční poslankyně Joanna Scheuring-Wielgus, polská nadace Nebojte se a další. Oběti se na ni mohou hlásit i anonymně. Sám Smarzowski už diváky mezitím láká na pokračování, které prý nosí v hlavě.
Pokud jste v článku našli chybu, napište nám prosím na [email protected].