Glosa•19. 2. 2010•2 minuty
Zase vedle aneb Zeptej se sviště
Tak jsme byli zase vedle jak ta jedle. České HDP spadlo ke konci roku o více než půl procenta, což překonalo i nejpesimističtější odhady na trhu. Jsou naše modely stále porouchané a měla by veřejnost nás, ekonomy s definitivní platností přestat brát vážně? Problém vidím jinde.
![Bures_Jan.png • Autor: Respekt](https://i.respekt.cz/respekt.mgwdata.net/51198e/2011/04/31212620_Bures_Jan.png?width=3840)
![Jan Bureš • Autor: ilustrace: Pavel Reisenauer](https://i.respekt.cz/respekt.mgwdata.net/64aa1a/2009/05/21415570_bures_80.jpg?width=3840&height=4518&fit=crop&gravity=0.5x0.5)
![Jan Bureš](https://respekt.mgwdata.net/64aa1a/2009/05/21415570_bures_80.jpg)
Ekonomie používá ze společenských věd zdaleka nejvíce exaktních metod, a proto ve společnosti narostlo přesvědčení, že zná budoucnost. Omyl, ekonomické modely jsou v reálném světě vystaveny stejně tvrdému testu nejistoty a nahodilosti jako teorie sociologů nebo politologů. Zásadní tektonické pohyby dané příchodem nových proměnných nám proto pravidelně unikají. Krize v letech 1987, 1992 i 2008 byly vždy velkým překvapením a přinesly s sebou období zvýšené kolísavosti ekonomik i trhů, na kterých drasticky klesla schopnost cokoli odhadnout. V budoucnu to bohužel nebude vypadat jinak. S novými proměnnými, které teď neznáme, se budeme muset poprat a zapracovat je do svých modelů, až vyplavou na světlo světa.
![Jan Bureš • Autor: ilustrace: Pavel Reisenauer](https://i.respekt.cz/respekt.mgwdata.net/87efb3/2009/05/21415580_bures_300.jpg?width=3840&height=4506&fit=crop&gravity=0.5x0.5)
![Jan Bureš](https://respekt.mgwdata.net/87efb3/2009/05/21415580_bures_300.jpg)
Měli bychom se však poučit a nezahlcovat se detailně rozpracovanými prognózami na mnoho let dopředu, které jsou předurčeny k neúspěchu. Vytvářejí totiž falešný dojem, že budoucnost známe, a odvádějí pozornost od skutečných rizik. Právě s nástupem krize ale narostl hlad podnikatelů a investorů po detailnějších předpovědích. Výhledy měsíčního vývoje koruny na pět let dopředu jsou poměrně běžným požadavkem. Přitom toho podnikatelům o budoucích rizicích řeknou asi tolik jako četba telefonního seznamu.
Více než o promyšlené strategii to svědčí o rostoucím strachu z nejistoty, kterému mnoho manažerů musí čelit. Behaviorální ekonomové ukázali, jak tento strach vede k přirozené potřebě hodit tíhu zodpovědného rozhodnutí mimo sebe, na do absurdních přesností vypiplané výhledy. Ty přitom nemají větší vypovídací schopnost než pověstný Pensylvánský svišť Phil. Toho každý rok na Hromnice sledují miliony diváků, aby jim řekl, kdy přijde jaro. I když se podle týdeníku The Economist trefí zhruba ve 40 procentech, na popularitě mu to neubírá. Kroužek nejvěrnějších obdivovatelů dokonce tvrdí, že Phil s nimi mluví lidskou řečí a přesně předpovídá konec zimy již 120 let (řadový svišť přitom nežije déle než deset). Každý se zkrátka s krutou nahodilostí budoucnosti vypořádává po svém.
Autor je hlavní ekonomi České spořitelny.
Glosa převzata z Respektu 8/2010.
Pokud jste v článku našli chybu, napište nám prosím na [email protected].