![Astronaut](https://i.respekt.cz/www.respekt.cz/images/astronaut.png?width=640&height=1500&fit=crop)
![](https://i.respekt.cz/respekt.mgwdata.net/3d3326/2011/02/30063610_78_klimova_R08_2011_n.jpg?width=3840&height=4585&fit=crop&gravity=0.5x0.5)
![](https://respekt.mgwdata.net/3d3326/2011/02/30063610_78_klimova_R08_2011_n.jpg)
![](https://i.respekt.cz/respekt.mgwdata.net/12c7a9/2011/02/30063590_78B_R08_2011_s.jpg?width=3840&height=2560&fit=crop&gravity=0.5x0.5)
![](https://respekt.mgwdata.net/12c7a9/2011/02/30063590_78B_R08_2011_s.jpg)
Lékaři vyjadřují téma systémové. V lidské skupině se obvykle (podle teorie skupinové analýzy) objeví „mluvčí tématu“ a ten zaměstnává skupinu tak dlouho, dokud není zničen jakožto „obětní beránek“ – anebo dokud skupina nepozná, že vyjadřuje něco za všechny.
Může to tak být i ve velké společnosti?
Archetypální hrdina
Všimněme si obliby nemocničních televizních seriálů. Tyto opusy jsou masám tím, čím byl rytířský epos a předtím hrdinové příběhů prvobytných. Nemocnice je lidský kmen, pacient je zakletou princeznou a lékař činí to, co dříve hrdina: nasadí vlastní život (slouží bez oddechu přes hranici sebeničení) a zabije draka (nemoc). Zachraňuje tělo i duši a splňuje lidskou touhu po spasení. K hrdinovi patří sebeobětování, jinak není archetypální obraz úplný.
Člověk touží po uzdravení těla, duše, ducha i vztahů – a televizní pohádka takové pozemské spasení naplňuje. I definice světové organizace WHO jako by čerpala z archetypu: zdraví je definováno jako stav naprostého fyzického, psychického a sociálního blaha (je toto možné déle než chvíli?).
Nemoc těla vyjadřuje i trápení duše: neschopnost porozumět vlastním vnitřním přáním, odmítání nebo vylučování mezilidské, ztrátu naděje. Poruchy na hranici duše a těla, poruchy psychosomatické, jsou nyní četné. Souvisí to s necitlivostí člověka k přírodě i…
Předplaťte si Respekt a nepřicházejte o cenné informace.
Online přístup ke všem článkům a archivu