![](https://i.respekt.cz/data.eu.cntmbr.com/respekt-prod/respekt-prod/b8c2dd97-df0c-493d-a129-977a5a10ebe4.png?width=3840)
Komentátor Lidových novin Petr Zídek včera ve svém komentáři napsal větu, která mi stále zní v uších: „Ruský prezident ukázal, že je na mezinárodní šachovnici skvělým hráčem, který dokáže zaskočit soupeře.“ Pro ty, co ten text nečetli, dodávám, že Petr Zídek rozhodně neschvaluje, co Putin udělal, naopak. Nicméně, už několikrát mě zarazilo, jak se v souvislosti s Ruskem používají superlativy a se Západem negativní hodnocení. Česká televize, která se jinak ve svém zpravodajství bojí byť sebemenšího hodnocení, nedávno v souvislosti s Ukrajinou v jedné reportáži hovořila o „poníženém Západu“, což ostře kontrastovalo s popsáním úspěchu Putina, na kterého údajně čekala „koupel v davovém nadšení”.
Karel Havlíček Borovský prý tvrdil, že novináři mají psát tak, „aby se podle toho dala dělat politika“. Pokud tedy politici sledují česká média, jak by měli postupovat? Co mají udělat, aby byli také skvělí? Anektovat nějaké území? Měli by zařídit, aby NATO zaskočilo Rusko a obsadilo Ukrajinu? Psali bychom pak o západních politicích jako o „skvělých hráčích“. A jak si vlastně skvělost definujeme? Je použití chemických zbraní v Sýrii projevem skvělé taktiky, protože to nikdo nečekal?
Není to tak, že každý, kdo bude silnější, bude porušovat pravidla a bude agresivně přepadat druhé, vždy soupeře zaskočí? Může pak být agresor vůbec „skvělý hráč“? Je jasné, že Rusko dokázalo Západ zaskočit. Ale mohlo to být jinak? Každý, kdo v Česku a Evropě volal po tvrdším přístupu k Rusku, byl považován za bojovníka starých bitev. I Petr Zídek v roce 2009 reagoval na komentář Hospodářských novin, že americký radar na našem území mohl pomoci dostat nás ze sféry vlivu Moskvy, napsal: „My jsme ve sféře vlivu Ruska? To je skutečná novinka, o které by nás HN měly asi trochu více informovat.“
Ale i kdyby Západ věděl, že Rusko přepadne Krym, co by mohl dělat? Být tam první? Kdo by je za to chválil? Čeští novináři tedy určitě ne.
Je jasné, že Evropa složitě hledá společnou řeč, ale důvod je jednoduchý: Západ tvoří demokratické státy, Rusko demokratické není. A „bohužel“ k demokracii patří složitější způsob rozhodování a braní ohledu na ostatní. Přesto doufám, že Západ v tomto ohledu nikdy nebude tak „skvělý hráč“ jako Rusko.
Na hodnocení, jestli se Západ nechal ponížit, je příliš brzy. Putin zatím získal jen to, co už víceméně měl – tedy Krym. O schopnosti či neschopnosti Západu bude mnohem lépe vypovídat to, jak pomůže Ukrajině a jestli změní svou otevřenost k Rusku. Pokud toto zvládne, bude to úspěch, ale aby se to podařilo, musíme si začít víc uvědomovat, že Západ jsme i my. A že to něco stojí. Snad si tyto náklady také v médiích zaslouží označení, že jsou skvělé.
Pokud jste v článku našli chybu, napište nám prosím na [email protected].