Vzdělávání•29. 5. 2015•3 minuty
Rozloučení s prázdným Marcelem
Jak najít rozumného ministra školství: žádejme koalici, aby vybrala především někoho dospělého
![Nejlepší ministr • Autor: Matěj Stránský](https://i.respekt.cz/respekt.mgwdata.net/6cafbb/2015/05/60178690_20131001_0318.jpg?width=3840)
Rychlost, s níž se premiér rozhodl pro odvolání ministra školství, napovídá, že důvodem není ani tak to, co se odhalilo a o čem se stejně už víc než rok povídá, jako spíš to, co by se ještě odhalit mohlo. Marcel Chládek tak dodržel lhůtu, která je u nás obvykle vyměřena ministrům školství ve funkci, tedy rok a něco. Během ní opsal dráhu od angažovaného senátora otevírajícího veřejnou diskusi o vzdělávání a prosazujícího liberální „finské“ školství po autoritativního nadháněče mládeže do učilišť.
Jeho nejvýraznějším rysem se stala chaotická tvořivost, kdy to, co navrhoval – třeba tablety každému školákovi či praktické třídy pro „hloupé“, bylo v přímém rozporu s koncepčním dokumenty a strategiemi, které vláda na jeho návrh přijala. K pověstné destruktivní chaotičnosti nejlepšího Josefa Dobeše z Věcí veřejných (pokud si ještě vzpomenete, co ta slova znamenají) mu zbývalo už jen pár týdnů. Z tohoto pohledu zní slova premiéra Sobotky o tom, že Chládek byl nejlepší ministr školství za posledních deset let, velmi ironicky.
Pokud se podíváme na poslední tři ministry školství (případně čtyři, započítáme-li i prozatímního Dalibora Štyse), je recept na výběr toho příštího velmi zřetelný. Je až překvapivé, jak zásadně ovlivňuje atmosféru na úřadu, ale i v celém vzdělávacím systému prostá lidská zralost. Dobeš byl sebestředný, narcistní, neinformovaný, chaotický; byl ztělesněné varování, čeho všeho se lze na ministerské pozici nadít, a podařilo se mu během necelých dvou let úřad fakticky destruovat. Ministerstvo opouštěl skokem z hořící paluby.
Jeho nástupce Fiala resort uklidnil prostě už tím, že se nechoval jako narcis. Byl zvyklý vyjednávat, jako bývalý rektor věděl, co to znamená něco řídit, ale především to byla lidsky dospělá osoba. Neměl zapotřebí vystřelit každý týden mediální světlici, přemýšlel dopředu, založil analytický a strategický odbor ministerstva a chápal, že náš vzdělávací systém musí fungovat v evropských a globálních souvislostech.
![Autor: Respekt](https://i.respekt.cz/respekt.mgwdata.net/a130b2/2015/02/58613500_BANNER_beduin.jpg?width=3840&height=320&fit=crop&gravity=0.5x0.5)
![](https://respekt.mgwdata.net/a130b2/2015/02/58613500_BANNER_beduin.jpg)
Chládek byl sice v jednání s odbornou veřejností a zájmovými skupinami obratnější než Dobeš a přineslo to výsledky v podobě školského a vysokoškolského zákona. Narazil ale sám na sebe. Na to, že je ryzí politik, prázdná nádoba, která opakuje to, co mu aktuálně přinese politický a mocenský prospěch. Takže bez uzardění otočí o sto osmdesát stupňů. Ale hlavní jeho slabost byla osobní. Narcismus bez hranic, arogance bez kontroly, bytost bez podstaty.
Takže žádejme koalici, aby za příštího ministra či ministryni vybrala někoho dospělého. Kdo unese fakt, že se stal ministrem, kdo zvládne svůj vliv a moc. Kdo se vypořádal se svým egem alespoň tak, aby v Karmelitské nekypělo a nepřetékalo do ulic po barokních schodištích. Jakkoli jistě chápeme, že požadavek to není snadno naplnitelný.
Připomeňte si některé kauzy a plány ministra Chládka:
Pokud jste v článku našli chybu, napište nám prosím na [email protected].