Glosa•27. 2. 2010•2 minuty
Proti kocovině!
Tak jsem si v neděli založila charitu a kdo chce, může mi poslat příspěvek. Bylo už načase, byla jsem poslední v okolí, kdo nemá žádný vyšší cíl.
![](https://i.respekt.cz/respekt.mgwdata.net/2bc844/2010/02/24206390_vrankova_s.jpg?width=3840)
![Karolína Vránková • Autor: ilustrace: Pavel Reisenauer](https://i.respekt.cz/respekt.mgwdata.net/0ae4a8/2010/02/24206380_vrankova_n.jpg?width=3840&height=4151&fit=crop&gravity=0.5x0.5)
![Karolína Vránková](https://respekt.mgwdata.net/0ae4a8/2010/02/24206380_vrankova_n.jpg)
Budeme chránit oběti kocoviny a těch není v neděli po ránu zrovna málo. Kocovina je nemoc. Je to společenský problém a produkt systému. A komu se stane, tomu může být moc zle, jak jsem se sama přesvědčila. Následky nejsou jen fyzické, oběť se obviňuje a je sklíčená, takže tohle je práce pro krizového psychologa. Pro začátek jsem aspoň připravila letáček Proč nás kapitalismus nutí míchat víno s vodkou?! Připíchla jsem ho na dveře a ulevilo se mi.
![](https://i.respekt.cz/respekt.mgwdata.net/2bc844/2010/02/24206390_vrankova_s.jpg?width=3840&height=4174&fit=crop&gravity=0.5x0.5)
![](https://respekt.mgwdata.net/2bc844/2010/02/24206390_vrankova_s.jpg)
Upřímně: nebyl to můj nápad. Okoukala jsem ho právě v sobotu před osudnou nedělí. Ten koncert byl totiž také charitativní a peníze putovaly na konto organizace, která má rovněž zajímavý cíl. Pomáhá ženám, které obtěžují muži na rockových festivalech a techno party. Tak to aspoň říkali organizátoři, a prý je to vážný problém a prý takových mladých žen není zrovna málo. Věřím, ostatně také na koncertě bylo pár děvčat, která bych spíš poslala domů spát, protože byla zralá na to, aby se jim něco stalo. I mě by bývalo prospělo jít domů dřív, přiznávám. Jít se vyspat je jedna možnost, druhá je definovat společenský problém. Založit organizaci, povolat psychologa a uspořádat demonstraci. Jak vidím kolem sebe, společnost v Německu jde často druhou cestou. A je to dobře, že lidé vidí společenské problémy. Vždyť kolik je v Česku neřešených záležitostí, a když někdo za ně začne bojovat, většinou mu všichni dávají najevo, že to není jeho věc a že je naivní. Spousta vážných věcí se v Čechách bagatelizuje a společenská angažovanost se bere jako výstřednost. To je příšerné a tak to teď nemyslím.
Myslím spíš to, že všeho moc škodí, i společenských témat. Protože existují také věci, za které prostě nestojí za to bojovat. A jsou také problémy, za které si lidé jednoduše můžou sami. Třeba trochu moc pijí a nejdou včas spát. Nebo jsou líní, chovají se nebezpečně, nemají v pořádku účty, bojí se ozvat a tak dál. Také o tom jsem v neděli přemýšlela. Nakonec možná tu charitu ještě rozšířím. Nebude to jen na ochranu těch, co mají kocovinu. Zařídíme letáky a instruktážní přednášky pro všechny, kdo něco pokazili, a teď je z toho bolí hlava.
Pokud jste v článku našli chybu, napište nám prosím na [email protected].