![Astronaut](https://i.respekt.cz/www.respekt.cz/images/astronaut.png?width=640&height=1500&fit=crop)
V autobuse s porotou
Respekt 49/2017
V článku mě zaujala chata u jezera z dílny FAM Architekti – bohužel v negativním smyslu. Efektní stavba v lese s velkou prosklenou plochou je také efektivní smrtící pastí pro ptáky, kteří si skla nevšimnou a zabijí se o něj. Jsou zdokumentovány případy, kdy jediná špatně navržená stavba umístěná v zeleni zabíjí stovky ptáků ročně. U této chaty je pozitivní jen skutečnost, že plocha zrcadlící okolní stromy a jezero bude snad v době nepřítomnosti majitelů zatažena shrnovací stěnou. I tak bude radost z architektonické čistoty v přírodním prostředí kazit buď mnoho zabitých ptáků, nebo (v lepším případě) instalace dodatečného zabezpečení sítí nebo samolepkami. Škoda že o tom FAM Architekti nepřemýšleli, když projekt kreslili.
Zdeněk Vermouzek, ředitel České společnosti ornitologické
S demisexuálem v posteli
Respekt 32/2017
Nějak jsem článek nepochopil. Zejména jsem na pochybách, zda je vůbec vyvážen genderově. Když se trochu zamyslím, tak bych řekl, že například termín „metrosexuál“ vůbec nemá ženský ekvivalent. V problematice současného pohledu na sex se moc neorientuji (58 let), ale o metrosexuálkách jsem ještě nikdy neslyšel… No a když vyjdu z negativní definice demisexuála – kdo je to tedy ten, kdo prožívá sexuální přitažlivost i k tomu, koho dobře nezná a není s objektem (při prvním čtení jsem si chvíli myslel, že píšete o nějaké budově) v důvěrném emociálním vztahu? Řekl bych, že tato definice sedí na kteréhokoli muže. To dá přece rozum, že když každý „normální chlap“ vidí pěknou ženskou, tak pociťuje sexuální přitažlivost.
Pokud je mi známo, tak ženy takhle „nastavené“ nejsou a skutečně asi potřebují emocionální blízkost atd. Vychází mi tedy, že demisexuál je spíš ojedinělý zjev, něco jako metrosexuálka. Měli jste tedy správně psát o demisexuálkách. Logicky se mi tedy váš článeček jeví pouze jako odlehčená střelba úplně mimo terč.
Pavel Šťastný
Respekt 50/2017
Čtu Respekt. Už léta a včil mi přijde, že je čas dát (nejen) tištěným médiím, kterým člověk důvěřuje, malej support, páč to nemaj lehký (novináři obecně).
Tomáš Klus
Vytvořil se tu obrovský mýtus
Respekt 50/2017
Po parlamentních volbách přestávám přesvědčené demokraty vidět. Dva miliony voličů řekly svým hlasem, že se necítí jako přesvědčení demokraté, ale naopak. Raději dají přednost silnému vedení jedné strany než vlastnímu rozhodování a odpovědnosti za svůj život. Je mi z toho smutno.
Karel Dyntar
Zpověď amatérského výdechologa
Respekt 50/2017
Z rozhovoru Kateřiny Mázdrové s Janem Charvátem se dozvídám o knize Nádech výdech (nakladatelství BiggBoss) o architektuře výdechů pražského metra. Jsem nadšen. Velmi zajímavé!
Václav Vlk
Opravy
V minulém čísle jsme v článku Signály pro Jiřího Drahoše uvedli, že český chemik Otto Wichterle obdržel Nobelovu cenu. Tato informace ovšem není pravdivá.
Za chybu se čtenářům omlouváme.
Pokud jste v článku našli chybu, napište nám prosím na [email protected].