Kultura•18. 7. 2004•5 minut
S odstřiženou zemí pod nohama
Před dvanácti lety si mohl návštěvník velké výstavy Vladimíra Boudníka v exkluzivních prostorách pražského Domu U Kamenného zvonu připomenout, že umělec v roce 1950 započal svou nevšední dráhu jen pár desítek metrů odtud v promrzlém kumbále na půdě zchátralého domu v Týnské ulici. Nynější výstavou na Pražském hradě se dílo bytostného outsidera z periferie města i společnosti přibližuje k nejposvátnějším místům českých zemí i k samému jádru státní oficiality. Příběh Vladimíra Boudníka má klasickou osnovu, která byla už počátkem éry romantismu přenesena z barokních legend o světcích a mučednících do uměleckého prostředí. Hrdina žije dlouho nepoznán v bídě a odříkání, soustředěně pracuje na díle mimořádné duchovní síly a teprve v závěru života nebo posmrtně je posvěcen všeobecným uznáním a vynesen k vrcholům věčné slávy.
![Astronaut](https://i.respekt.cz/www.respekt.cz/images/astronaut.png?width=640&height=1500&fit=crop)
![Fotografie: Výtvarník z legendárního Automatu Svět... Foto: archiv • Autor: Respekt](https://i.respekt.cz/respekt.mgwdata.net/192a46/2009/03/20654310_vobrazek_1298.jpeg?width=3840&height=2565&fit=crop&gravity=0.5x0.5)
![Fotografie: Výtvarník z legendárního Automatu Svět... Foto: archiv](https://respekt.mgwdata.net/192a46/2009/03/20654310_vobrazek_1298.jpeg)
Před dvanácti lety si mohl návštěvník velké výstavy Vladimíra Boudníka v exkluzivních prostorách pražského Domu U Kamenného zvonu připomenout, že umělec v roce 1950 započal svou nevšední dráhu jen pár desítek metrů odtud v promrzlém kumbále na půdě zchátralého domu v Týnské ulici. Nynější výstavou na Pražském hradě se dílo bytostného outsidera z periferie města i společnosti přibližuje k nejposvátnějším místům českých zemí i k samému jádru státní oficiality.
Příběh Vladimíra Boudníka má klasickou osnovu, která byla už počátkem éry romantismu přenesena z barokních legend o světcích a mučednících do uměleckého prostředí. Hrdina žije dlouho nepoznán v bídě a odříkání, soustředěně pracuje na díle mimořádné duchovní síly a teprve v závěru života nebo posmrtně je posvěcen všeobecným uznáním a vynesen k vrcholům věčné slávy. Boudníkovi k věhlasu dopomohlo hlavně to, že se už v létě 1950 spřátelil s o deset let starším Bohumilem Hrabalem, v němž našel vpravdě skvělého legendistu. Zůstává ovšem otázkou, zda jej literárně vyztužená, možná i trochu předčasná sláva v šedesátých letech spíš nezaskočila, sám ji občas pokládal za nezaslouženou, módní a povrchní. Možná přispěla i k jeho mučivým nejistotám, které v prosinci 1968 vyústily v pokus o sebevraždu, který se podařil zřejmě jen nešťastnou náhodou. Výtvarné hodnoty ani jedinečné postavení Boudníkova díla v dějinách českého moderního umění rozhodně nelze…
Předplaťte si Respekt a nepřicházejte o cenné informace.
Online přístup ke všem článkům a archivu