Politika•19. 9. 2018•2 minuty
Se “sirotky” je to složitější
Česko se zkouší zbavit pověsti bezcitných cyniků, ale zatím příliš neví, o čem je řeč
![Uprchlíci, lesbos • Autor: REUTERS](https://i.respekt.cz/respekt.mgwdata.net/257b58/2016/10/30a-recko-reuters_gafhy.jpg?width=3840)
Pokud se nestaneme otrlými cyniky, pak není těžké propadnout pocitu, že přijímání lidí na útěku před válkou nebo pronásledováním má být pro bohatý fungující stát přirozená věc. Přitom je samozřejmě zcela legitimní debatovat o počtu přijatých, podmínkách integrace a také odchodu, pokud se do kategorie uprchlíků nevejdou. Českou politiku onen otrlý cynismus ovládl a nemalé části společnosti to vadí. Proto vyvolala kauza “sirotci” takový rozruch.
Přitom nelze zastírat, že celá věc je problematická. Projekt zatím existuje jen v mlhavé představě, nic připraveného zjevně není. Rovněž termín sirotci je od začátku nešťastný. Bezpochyby v Jordánsku, Libanonu a Turecku žijí spousty syrských dětí, které ztratily rodiče. Jejich přesun do Evropy je však administrativně i prakticky složitý- a u nich skutečně může platit, že dobře pomáhat v místě je v této chvíli nejlepší. Taková pomoc zasáhne víc potřebných.
Pokud je řeč o přijetí dětí do Česka, reálně se dají v brzké době přijmout děti, které se nějak po uprchlické trase dostaly do Řecka. Těm se říká děti bez doprovodu. Přijdou samy nebo v rámci nějaké skupiny a obvykle se u nich nedá s určitostí zjistit, jaká je jejich rodinná situace, ani kolik jim je přesně let. Některé ztratily rodiče, jiné byly v zoufalé situaci poslané za příbuznými do Evropy.
Na cestě ze Sýrie jich byly tisíce, mnohé zažily otřesné věci a jejich začlenění do jakékoliv společnosti v Evropě rozhodně nebude lehké. Avšak už tady (především v Řecku) jsou, žijí v provizoriu uprchlických center, kde prošly základním prověřením, a trnou, co bude dál. Poslat je zpět odporuje právu i zásadám humanismu.
My se můžeme tvářit, že neexistují. Nebo že se o ně postará někdo jiný. Jako stát tím ušetříme trochu peněz a starostí, vládní strany se zbaví předvolební noční můry. Ale evidentně takový postoj nebude zadarmo: politické a mentální náklady na českou společnost se už dostavují.
Třetí možností je prostě prověřit možnosti převozu z Řecka sem, sebrat odvahu a nechat Čechy, kteří chtějí pomáhat, aby ve velmi omezené a kontrolované míře (to jsou ty zmiňované desítky) pomáhali.
Tak vypadá v kostce hřiště, na kterém se tahle hra o „sirotky“ hraje.
Pokud jste v článku našli chybu, napište nám prosím na [email protected].