Glosa•16. 7. 2007•2 minuty
S paragrafy na češtinu
Komunisté znovu hodlají vytáhnout do boje za ochranu češtiny. Podle KSČM je nutné přijmout paragrafy, které jasně řeknou, že „čeština je velké bohatství", jež si zaslouží ochranu. Učitelům by se pak zákonem jasně určilo, že mají učit „kodifikovanou podobu“ jazyka. Možná by další zákon měl být o tom, že učitelé matematiky musejí přednášet rovnice, kde se používají čísla. To poslední, co Česko potřebuje, jsou další zbytečné zákony.
![](https://i.respekt.cz/data.eu.cntmbr.com/respekt-prod/respekt-prod/b8c2dd97-df0c-493d-a129-977a5a10ebe4.png?width=3840)
Komunisté znovu hodlají vytáhnout do boje za ochranu češtiny. Podle KSČM je nutné přijmout paragrafy, které jasně řeknou, že „čeština je velké bohatství", jež si zaslouží ochranu. Učitelům by se pak zákonem jasně určilo, že mají učit „kodifikovanou podobu“ jazyka. Možná by další zákon měl být o tom, že učitelé matematiky musejí přednášet rovnice, kde se používají čísla. To poslední, co Česko potřebuje, jsou další zbytečné zákony.
Pokus komunistů speciálně uzákonit češtinu tu už před lety byl a neprošel. Sněmovna se tehdy naštěstí usnesla, že je to zbytečný zákon. A slovo zbytečný je rozhodně na místě. Čeština je krásná řeč, která je často ve veřejném prostoru ničena opakovaným používáním floskulí a klišé, ale to zákon nevyřeší. A to, že čeština je úřední jazyk, je přeci zřejmé. Například soudce jistě ví, že má mluvit česky, aby mu žalovaný rozuměl, a nepotřebuje na to zákon.
V roce 1999 komunisté a socialista Miloslav Kučera navrhli zákon o češtině, a v důvodové zprávě stálo: „Smyslem předloženého návrhu není zavádět nová opatření k používání a ochraně češtiny, ale rámcovým způsobem kodifikovat platné právní normy a zvyklosti založené v historickém vývoji tak, aby se v koncentrované normativní podobě zdůraznil morální, politický a právní příkaz zachovávat a rozvíjet češtinu jako jeden ze základních prvků české kulturní identity.“
Spojení „morální příkaz“ zní strašidelně. Zákon je vlastně jen součástí lovu voličů. Komunisté cílí na starší generaci, která má vždy pocit, že ti mladí jsou hrozní a ničí vše ctihodné. Tedy i češtinu. Zákon na její ochranu pak uvítají, i když je zbytečný. Možná by někdo namítl, že zákon je jen zbytečný a tudíž jeho přijetí nikomu neuškodí. Jde tu ale o princip. Zákony mají zajišťovat základní pravidla chodu společnosti a ne určovat, jestli někdo mluví hezky česky. Zdejší právní řád je už tak zaplevelený zbytečnostmi.
Navíc jestli někdo ničí češtinu, pak jsou to právě politici. Kdo má stále dokola poslouchat „umím si představit“,„neporcujme medvěda, dokud běhá po lese“ či „musíme vygenerovat řešení“? Stejně tak by bylo přínosem, když by z jejich slovníku zmizely všechny vulgarismy. Krásné je snít.
Pokud jste v článku našli chybu, napište nám prosím na [email protected].