Agenda•5. 1. 2014•2 minuty
Úsměvy, práce, méně slov
Dobrá zpráva aneb Co můžete udělat pro Česko, ptá se týdeník Respekt v novém čísle 2/2014
![První, co šéf hnutí ANO Andrej Babiš po volbách slíbil, bylo prosazení zákonů iniciativy Rekonstrukce státu. • Autor: HNUTÍ ANO](https://i.respekt.cz/respekt.mgwdata.net/29b084/2013/10/51216400_212-04-rekonstrukce-1.jpg?width=3840)
Skončil podivný rok 2013. Optikou širší než jeden nástěnný kalendář to sice byl báječný rok. Za posledních sto let - ve dvacátém století, které de facto začalo právě roku 1914 - prožili lidé v Česku jen málo lepších 365 dní než v roce 2013. Což je sice dobrá upomínka, ale špatná ukolébavka. Pocit, že to byl rok promarněných šancí, a tedy že mohl být mnohem lepší, je oprávněný; a mimo jiné často připomínaný i na stránkách toho týdeníku.
Je dost dobře možné, že za patnáct let se budeme na události, které dnes rádi označujeme za zlomové (nástup prezidenta ohýbajícího ústavu, konec vlády za asistence policie, nová vláda řízená průmyslovým magnátem, jehož zájmy protkávají celu zemi), dívat jako na zákruty na vlastní cestě. Sice krkolomné, ale ne zásadní. Ale možná mají pravdu ti, kteří v loňském roce vidí konec „polistopadového režimu“ – aniž je zcela zřejmé, čím vlastně byl a hlavně ve prospěch čeho se poroučí. Těžko dnes soudit, zda to byl dobrý nebo špatný rok, ale rozhodně byl – podivný.
Ale co je důležité: smysl roku 2013 dají i roky následující. I proto Respekt položil dvěma desítkám lidí zdánlivě jednoduchou, ale v dobrém slova smyslu záludnou kennedyovskou otázku: Co může podle svého mínění udělat pro Česko účetní, středoškolský učitel, manažerka v bance, historik, politička nebo herečka? Odpovědi se dočtete v novém vydání 02/2014.
Jako červená nit se prakticky všemi táhne jedna základní a jednoduchá myšlenka: své zemi nejlépe prospěji tak, když všechno, co dělám dobře dnes, budu dělat dobře i zítra - nebo ještě lépe. Jak říká kavárnice Zuzana Polášková: „Pokud se vaří s láskou, tak se to do jídla přenese - a každý zákazník si se sendvičem ukousne trochu spokojenosti.“
Na jedné straně je trochu překvapivý a kýčovitý „biedermayer“ v zemi, jejíž nastupující premiér si vytyčil za cíl „ukončit vládnoucí marasmus“. Je ale možno číst ony odpovědi také jinak - a pozitivně. Jako vyjádření elementární důvěry světu a zemi, ve které žijeme; a zároveň skromnou touhu je měnit k lepšímu.
Což je do následujícího důležitého roku dobrá zpráva.
Pokud jste v článku našli chybu, napište nám prosím na [email protected].