Analýza•21. 1. 2010•3 minuty
Mamma-hotely v ohrožení
Italský ministr pro státní správu Renato Brunetta si začátkem tohoto týdne pustil pusu na špacír a vyvolal tím v zemi bouřlivou veřejnou debatu, která ne a ne ustat. Brunetta řekl, že by Itálie měla přijmout zákon, který by nařídil, že každý člověk po dosažení dospělosti musí opustit rodné hnízdo.
![ilustrační foto • Autor: Pierofix](https://i.respekt.cz/respekt.mgwdata.net/20af08/2010/01/23650730_1000.jpg?width=3840)
Ministr tím reagoval na výsledek průzkumu zveřejněného minulý měsíc, jenž ukázal, že téměř polovina Italů a Italek (48 %) ve věku od 18 do 39 let žije v jedné domácnosti se svými rodiči. Renato Brunetta neplýtval čas úvahami a rovnou do věci hodil atomovku. „Udělal bych to povinné, dané zákonem, že všichni osmnáctiletí musí z domu,“ řekl ministr.
Brunettovo řešení připomíná metody z Orwellova románu 1984 a nemá šanci uspět, i kdyby bylo náhodou myšleno skutečně vážně. S takzvanými mamma-hotely by ale Itálie měla něco dělat. Nejen, že dlouhodobě vede evropský žebříček v podílu mladé generace zůstávající bydlet u rodičů, ale od poloviny devadesátých let se zvyšuje i její věk: zatímco dříve opouštěli rodičovské hnízdo průměrně jednatřicetiletí, dnes jsou to čtyřiatřicetiletí.
Italští demografové a sociologové nabízejí vysvětlení, od prudkého vzrůstu cen nájemného v zemi ve stejném období, přes vysokou nezaměstnanost až po stárnutí obyvatel, jenž rodinně zaměřeným Italům přináší povinnost starat se mnohdy hned o několik příbuzných v domě.
Zdůvodnění ale samotný fenomén nezlehčuje. Faktu, že se italští muži nechávají živit a opečovávat matkami i ve věku okolo čtyřicítky a to i když mají přítelkyni, se připisuje růst nezaměstnanosti i ve vysoce specializovaných oborech a pokulhávaní italské ekonomiky tamtéž. „Mammoni“ – mamánci – totiž povětšinou nemají důvod pracovat.
Dvou a více generační soužití je také čím dál častěji příčinou manželských rozvodů a toho, že Italky nemají tolik dětí jako dříve. Mnohé ženy uvádějí jako důvod předčasného konce vztahu zásahy tchýně do života mladého páru a nepochopení nutnosti změnit adresu ze strany novomanžela, protože nikdy jiný život než ten pospolu s rodiči na jednom patře nepoznal. Spíš než by pak považovali soužití s matkou ve čtyřiceti za přinejmenším zvláštní, považují Italové svoje partnerky za „hysterické a netolerantní“, jak si v průzkumech postěžovaly Italky.
Co s tím? Brunettovým zákonem ne; vedle tisíce jiných výhrad se totiž nesnaží řešit příčinu, ale důsledek. Mamánky z mamánků dělá výchova, konkrétně jejich matky. Některé se sice už bouří – Itálie má za sebou první případy až soudního vykázání syna z matčina domu, kterému se od teplé snídaně do postele nechtělo – nicméně stále platí, že většina Italek má ráda svoje syny co nejdéle při sobě. A jak, na základě jakého práva, tohle „regulovat“?
Pokud jste v článku našli chybu, napište nám prosím na [email protected].