Z nového čísla•25. 4. 2010•3 minuty
ČSÚ do ztracena
Ministr Pecina svoji protikorupční zkoušku zatím nesložil
![Nevím a vědět nechci. (Pecina uprostřed, Kovář vpravo) • Autor: ČTK](https://i.respekt.cz/respekt.mgwdata.net/cf4185/2010/04/25201410_pecina_ctk_1000.jpg?width=3840)
Úředně odložené vyšetřování možné manipulace půlmiliardového tendru na Českém statistickém úřadě (ČSÚ) neznamená, že korupční podezření bylo vyvráceno. Naopak způsob, jak se k věci policie i Úřad pro ochranu hospodářské soutěže (ÚOHS) postavily, ho spíš ještě více posilují. Důležité odhalení, které dovolí rozbít temné propojení mezi zdejší politikou a byznysem, tak stále leží před námi.
Slušná šance
Policie i antimonopolní úřad prověřovaly podezřelou zakázku čtyři měsíce. Obě instituce měly od začátku jedinečnou šanci právě na tomto případě zasadit zásadní ránu zdejšímu světu neprůhledných tendrů, ve kterém erár ročně na machinacích tratí desítky miliard korun. Ty většinou končí na kontech dobře ukrytých korupčníků, kterým dávají ekonomickou sílu, aby dál ovlivňovali tuzemskou politiku. To mohlo skončit.
Poprvé v historii totiž o systému zadávání zdejších veřejných zakázek otevřeně promluvil jeden z aktérů – šéf velké a úspěšné společnosti Unicorn Vladimír Kovář –, který se soutěže účastnil a nahlédl tak, jak se speciálními a pro laika nezachytitelnými podmínkami zakázka „šije na míru“.
Podle bývalého elitního detektiva Hynka Vlase z Útvaru pro odhalování organizovaného zločinu měla policie díky Kovářově otevřenosti proti případným pachatelům šanci. „Mohl pro ni být důležitý zdroj informací. V podobných kauzách je nicméně důležité co nejrychleji provést výslechy, nasadit odposlechy, sledování,“ říká Vlas. V podstatě to samé potvrzují i experti z policejní akademie a kriminalistického ústavu s tím, že když detektivové začnou sledovat a vyslýchat podezřelé co nejdříve po „provalení“ případu na veřejnost, k čemuž v kauze ČSÚ došlo, je výrazně větší šance na úspěch.
Případ měla od začátku na starosti protikorupční policie. Podle informací Respektu na věci celou dobu pracoval jediný detektiv, kterému v různých fázích vyšetřování střídavě pomáhali další tři nebo čtyři lidé. To není nijak vysoké číslo, podobný počet policistů pracuje například na každém banálním vykradení bytu. S výslechy začal přidělený detektiv až zhruba měsíc a půl poté, co se věc dostala na veřejnost, a prováděl je vždy po jednom člověku a s několikadenním odstupem. Tedy přesně v opačném duchu, než doporučují odborníci z policejní akademie pro „úspěšné rozkrytí kauzy“.
Celý článek najdete v Respektu 17/2010.
Pokud jste v článku našli chybu, napište nám prosím na [email protected].