Editorial•12. 7. 2020•3 minuty
Spravedlnost po česku
Našel soud se zlodějem housek spravedlnost? Ne, jenže v tomto případě to ani nešlo
![](https://i.respekt.cz/data.eu.cntmbr.com/respekt-prod/respekt-prod/eecba695-b97b-4e77-b642-2c0ac9bf1dc8.png?width=3840)
Krajský soud v Brně poslal na rok a půl do vězení pětadvacetiletého muže za to, že ukradl v obchodním domě pět housek. Muži přitížilo, že byl v minulosti za podobný trestný čin třikrát souzený. Když ke krádeži došlo, byl v podmínce. Navíc se to stalo v nejisté době nouzového stavu, kdy státní zastupitelství dopředu avizovalo, že nebude tolerovat žádné porušování zákona.
Dnes již zesnulý bývalý ústavní soudce Vojtěch Cepl, jedna z legend zdejší justice, razil myšlenku, že soudy nemají jen mechanicky vykládat paragrafy, ale mají zkoušet hledat spravedlnost. Zkusme jeho tezi použít na brněnský případ. Muž bez domova, s diagnostikovanou schizofrenií, neukradl během koronavirové krize nedostatkový zdravotnický materiál, neoloupil nikoho v parku o peníze, v krámě si nebral laskominy, ale sáhl po tom nejbanálnějším, co mu mohlo zahnat hlad – po houskách. Způsobená škoda se pohybuje kolem šedesáti korun (jednalo se o pizza bulky), společenská nebezpečnost činu je malá a řada lidí může trest vnímat jako nepřiměřený. Zvlášť když v kontrastu vůči roku a půl za housky je tu spousta daleko závažnějších případů jako zneužití dětí trestána jen podmínkami.
Našel tedy soud se zlodějem housek spravedlnost? Ne, jenže v tomto případě to ani nešlo. Současné znění trestního zákoníku soudu – když už byl dotyčný státním zástupcem zcela zbytečně obžalován – totiž skutečně nařizovalo uložit nepodmíněný trest. Jeho spodní hranice byla půl roku. Aby byla obyčejná krádež trestným činem, musí dotyčný způsobit škodu alespoň pět tisíc korun, pokud ji však spáchá recidivista, už na škodě nezáleží, i pět housek z hladu je zločin. A právě v tom je problém. Trestní zákoník soudu neumožňoval zvolit podmínečný trest (soud však mohl a měl slevit ještě o rok).
V odborných kruzích se řadu let mluví o tom, že je to jeho nedostatek, nikdo ho ale až dosud neopravil. Případ s houskami by tak konečně mohl vést k systémové změně, vládní nebo parlamentní legislativci by k ní měli přistoupit. Pro společnost by bylo racionálnější trestat bagatelní skutky sankcemi, jako jsou obecně prospěšné práce nebo pokuta, než platit vězení za pár ukradených kousků pečiva. A klidně se, jak na to ve veřejné debatě správně upozornil Libor Dušek z Právnické fakulty UK, smířit s tím, že některé to neodradí a bagatelní recidivu budou opakovat. Dokud ke změně nedojde, nikdo soudům nemůže vyčítat, že se chovají nespravedlivě.
A teď něco radostnějšího. Léto a prázdniny jsou tu a mnozí z vás jistě stále přemýšlí, jak v koronavirové době naložit s volným časem a cestováním. Počínaje tímto číslem jsme pro vás proto připravili pravidelný letní seriál, kolegyně a kolegové vám budou doporučovat místa, kde to mají hodně rádi, a třeba vás strhnou k jejich objevování.
Vážené čtenářky, vážení čtenáři,
dobré čtení vám přeje
Ondřej Kundra
zástupce šéfredaktora
Pokud jste v článku našli chybu, napište nám prosím na [email protected].