Eseje•19. 12. 2010•11 minut
Čtení Bible
Vědám na rozhraní archeologie a antropologie poskytuje Bible vodítko pro přírodní historii
![Astronaut](https://i.respekt.cz/www.respekt.cz/images/astronaut.png?width=640&height=1500&fit=crop)
![](https://i.respekt.cz/respekt.mgwdata.net/41b968/2010/12/29111840_102_cilek_foto_Gunter_Barto_n.jpg?width=3840&height=5585&fit=crop&gravity=0.5x0.5)
![](https://respekt.mgwdata.net/41b968/2010/12/29111840_102_cilek_foto_Gunter_Barto_n.jpg)
Starověká Bible je především náboženský text a v jádru jejího sdělení je obsaženo něco nepopsatelného, co věda může jasněji ukázat, ale nikoli popsat. Biblické texty však obsahují některé reálie, jež se dají – pro mnohé asi překvapivě – přírodními či humanitními vědami zajímavě uchopit. Archeologie nebo historie se snaží vyčíst reálie, jako jsou například jména měst či místní zvyky. Vědy na rozhraní archeologie a antropologie jdou ještě dál. Vycházejí z rekonstrukce místních přírodních podmínek a snaží se ukázat, jakým způsobem životní prostředí vtiskne určité komunitě názory na život a způsob života, jak daná ekologická filozofie pronikne do jazyka, do způsobu editování svatých písem a podobně (viz rámeček).
Trpělivost cesty
Klima a prostředí Izraele v tisíciletí mezi Davidem a Ježíšem můžeme označit jako stabilizované, a dokonce o něco vlhčí než dnes. Pole sahala daleko za dnes obdělávaná území. Přesto každých pár desítek let – například v letech 67–62 nebo 25–24 před Kristem – udeřilo několikaleté sucho, které přinášelo hladomor a pohyby pouštních kmenů. Ke skutečnému klimatickému zlomu však došlo až někdy ve 3. století naší éry. Zdá se, že vystěhovalectví a celková sociální environmentální nejistota této úpadkové doby v Římě přispěla k šíření orientálních kultů i křesťanství.
Krajina v Ježíšově době byla ve vlhčím středozemním pásmu lidnatá,…
Předplaťte si Respekt a nepřicházejte o cenné informace.
Online přístup ke všem článkům a archivu