![Autor: Jaroslav Bahník](https://i.respekt.cz/respekt.mgwdata.net/ccbc75/2019/01/20190115-210924-resized-1_9s1v8.jpg?width=3840)
Jaroslav Bahník poslal redakci Respektu svoje fotografie z Palachova týdne. Přetiskujeme je spolu s následujícím rozhovorem:
Vytáhl jste snímky od té doby poprvé?
Já na ty fotky se nerad dívám, jsem zklamaný, že komunisti mohou vyprávět, že Jan Palach byl podvodník a Miladu Horákovou popravili po právu. Vytáhl jsem je kvůli výročí a uvědomil si, že od té doby už uběhlo třicet let.
Co jste tehdy dělal a proč jste na demonstrace chodil?
Tehdy jsem měl po maturitě, jsem ročník 1967. Jsem antikomunista od mládí, děda byl hospodář, měl polnosti, mlýn, tehdy jeden z nejmodernějších, zásoboval moukou skoro půlku Prahy. Komunisti vytrhali stroje buldozerem a náhon zasypali. Táta strávil tři roky v Ostravě u PTP, měl podlomené zdraví, lidi tam umírali. Když děda viděl, jakou nám škola dává komunistickou nalejvárnu, vyprávěl mi o tom, co se dělo. Hlas Ameriky a Svobodná Evropa u nás hrály celý den. Byl jsem už na první demonstraci, kterou na 21. srpen 1988 svolal Tomáš Dvořák a Hana Marvanová.
![Autor: Jaroslav Bahník](https://i.respekt.cz/respekt.mgwdata.net/86c95b/2019/01/20190115-195139-resized-1_vunqr.jpg?width=3840&height=1867&fit=crop&gravity=0.5x0.5)
![](https://respekt.mgwdata.net/86c95b/2019/01/20190115-195139-resized-1_vunqr.jpg)
![Autor: Jaroslav Bahník](https://i.respekt.cz/respekt.mgwdata.net/c80021/2019/01/20190115-195609-resized-1_gwrsh.jpg?width=3840&height=1867&fit=crop&gravity=0.5x0.5)
![](https://respekt.mgwdata.net/c80021/2019/01/20190115-195609-resized-1_gwrsh.jpg)
![Autor: Jaroslav Bahník](https://i.respekt.cz/respekt.mgwdata.net/56c9c9/2019/01/20190115-195647-resized-1_axvec.jpg?width=3840&height=1867&fit=crop&gravity=0.5x0.5)
![](https://respekt.mgwdata.net/56c9c9/2019/01/20190115-195647-resized-1_axvec.jpg)
![Autor: Jaroslav Bahník](https://i.respekt.cz/respekt.mgwdata.net/38e760/2019/01/20190115-195654-resized-1_ycz6y.jpg?width=3840&height=1867&fit=crop&gravity=0.5x0.5)
![](https://respekt.mgwdata.net/38e760/2019/01/20190115-195654-resized-1_ycz6y.jpg)
Jak na demonstrace vzpomínáte?
Mám před očima Lidové milice, armádu, psovody, obrněné transportéry, které jezdily po magistrále. A to, že demonstranti byli spíš starší lidé, studentů tam bylo jen málo. Pouštěli na lidi psy, pamatuji si, že u Federálního shromáždění ležel starší pán, měl zpřerážené nohy, nikoho k němu nepustili. Klobouk dolů před těmi lidmi, kteří na demonstrace chodili a nechali se mlátit. Antikomunismus je ve mně, myslel jsem, že to vyprchá, ale s lety to spíš roste.
Jak se to projevuje?
Léta jsem měl čerpací stanici v Nymburce, tam se pravidelně pořádaly akce proti komunistům. Během voleb se trhaly komunistické kandidátky, při jednom výročí jsem tam měl obrněný transportér s pionýry. Pořádal jsem akci Czech Point – když jel Českem konvoj amerických vojáků, v Poříčanech jsme je vítali. V Sadské, na mém pozemku, jsem měl billboard s rudými trenkami. Třikrát mi ho strhli, tak jsem tam dal hliníkový plech a trenky na něj nakreslil.
Jaký pocit ve vás teď po třiceti letech fotky vzbudily?
Když se na ně podívám, probudí se ve mně nadšení, které jsem tehdy cítil. Ale zároveň i zklamání, lidi, kteří nás mlátili, jsou v parlamentu a smějí se nám.
Pokud jste v článku našli chybu, napište nám prosím na [email protected].