Společnost•13. 7. 2017•4 minuty
Učitelské platy: Nejdřív kvalita, pak přidat peníze?
Kariérní řád neprošel - a co bude dál
![Gymnázium Nad Štolou; ilustrační foto • Autor: Matěj Stránský](https://i.respekt.cz/respekt.mgwdata.net/8e856e/2017/07/skola02-stransky_ujyrj.jpg?width=3840)
Končí ve dvě, mají dva měsíce prázdnin a učí jak v minulém století. Učitelé mohou dostat přidáno, ale až začnou kvalitně učit. Nejdřív kvalita, pak peníze, tak je to v každé profesi. - Tenhle argument se v debatě o učitelských platech objevuje přes dvacet let. I v té současné. A nesmyslný je hned z několika důvodů.
Za prvé jsou učitelské platy u nás tak nízké, že špatně zaplacení jsou i ti učitelé, kteří opravdu končí ve dvě. Ani takový učitel prostě nemůže brát v podstatě stejně jako pokladní v supermarketu (díky za tu kampaň, nejmenovaný obchodní řetězče!). Učitelé si více peněz jednoznačně zaslouží - včetně těch, kteří výjimečné výkony nepředvádějí.
Český rozhlas nedávno publikoval grafiku, která přehledně shrnuje po léta stejná čísla. Ať naše investice do vzdělávání obracíte, jak obracíte (podíl z HDP, výše platů, investice na hlavu žáka), vždycky dojdete k témuž. Mezi zeměmi OECD jsme na chvostu. Buď absolutně, tedy opravdu poslední, nebo se o to místo přestrkujeme s Maďarskem či Rumunskem. Což je nekonečně nerozumné a ostudné v zemi, která prosperuje - a hlavně která o budoucí prosperitu usiluje.
Za druhé je nesmysl říkat, že zaplatíme víc, až se učitelé více předvedou. To možná funguje u instalatéra, kterému dáte větší dýško, když je rychlý a zamete po sobě. V ostatních profesích je to naopak. Kvalita uchazečů je úměrná výši platu a atraktivitě nabízené pozice. Lidé jdou dělat nějakou práci proto, že je zajímavá, že dostanou slušné peníze, že je to dobrý start ke kariéře. Učitelství zajímavé je, ale je i krajně vysilující. Stačí se podívat na jakéhokoli učitele v květnu, červnu. Start ke kariéře to není a peníze jsou bídné.
Kdo říká, že nejdříve kvalita, pak peníze, má podíl na stavu, kdy kromě nadšenců sedimentují ve školství ti, jimž oněch „něco přes dvacet čistého“ za práci do půl druhé přijde tak akorát. Mimo velká města to opravdu není zase tak špatný plat a flek, trávíte-li hodně času na zahrádce. Chceme-li skutečně více takových učitelů, pak jdeme správnou cestou. Jako v tom vtipu o tchořovi, který neodejde, dokud to tady bude smrdět. Právě tento přístup je příčinou negativní selekce, která ve školství probíhá po desetiletí.
Za třetí, nepřiměřeně se fixujeme na platy. Podfinancování školství se ani náhodou netýká jen výplat. Chybí profese, které ověřitelně zlepšují výkony učitelů, žáků i škol. Když si dnes ředitel vyškolí z řad učitelů mentora, tedy někoho, kdo chodí do hodin kolegů a radí jim, nemá ho z čeho zaplatit. Nemá ani peníze na náhradníka, který by za něj učil ve chvíli, kdy se mentor věnuje nové roli. Chybí i supervize, psychologická podpora učitelů a obrana proti vyhoření. Etopedové a školní psychologové jsou pořád spíš výjimeční. To jsou profese běžné dokonce už i v podobně bídně placených sociálních službách.
Přečtěte si více k tématu
Čtěte také: Učitelé nepotřebují kariérní řád, ale svobodu a důvěru
Pořád zneužíváme toho, že ve školství navzdory podmínkám máme dost lidí, kteří nevidí nic divného na tom, že s vysokoškolským vzděláním zavazují botky, utírají nosy, hlídají v jídelně, piglují nástěnky a po odpoledních chystají sportovní den, výlet s rodiči a školní akademii. To vážně není normální a je nepřijatelný argument, že „tak to přece bylo vždycky“.
A jedna nemilá zpráva na konec. Budeme-li přidávat tak jako doposud o procenta, možná že někteří, kteří už chtěli odejít, neutečou. Má-li však mít zvýšení platů v nastupující konjunktuře vůbec nějaký vliv na příliv nových učitelů, a jejich nedostatek už opravdu hrozí kolapsem, pak musí jít o razantní nárůst.
Představme si, že učitelský nástupní plat je třicet tisíc a běžný dvojnásobek toho současného, tedy něco mezi čtyřiceti padesáti. Ředitelský plat pak od padesáti výš, podle velikosti školy. Připadá vám to absurdní, nereálné? Mně taky. Tak si na ty částky začněme zvykat. V jiných profesích jsou běžné. A pokud tam mají zůstat běžné, musí začít být běžné i ve škole. Pokud to nepochopíme a neprosadíme, žádná budoucí konjunktura se konat nebude.
Autor je spolupracovník informačního centra o vzdělávání EDUin
P.S. Pro informaci o úrovni veřejné diskuse o učitelských platech doporučuji přečíst si diskusi pod následujícím videem:
Pokud jste v článku našli chybu, napište nám prosím na [email protected].