Nenechte si ujít•17. 12. 2010•2 minuty
Multikulti takhle v adventu
Muslim, křesťan a buddhista sedí kolem stolu a muslim povídá:
![Astronaut](https://i.respekt.cz/www.respekt.cz/images/astronaut.png?width=640&height=1500&fit=crop)
![• Autor: Wikipedia](https://i.respekt.cz/respekt.mgwdata.net/ac9160/2010/12/29097560_Crucifixion.jpg?width=3840&height=2560&fit=crop&gravity=0.5x0.5)
![](https://respekt.mgwdata.net/ac9160/2010/12/29097560_Crucifixion.jpg)
Tuhle znáte? Muslim, křesťan a buddhista sedí kolem stolu a muslim povídá: „Pánové, já bych hřešil, co takhle panáčka do každé nohy?“ A křesťan na to: „Jasně, Pánbůh přece nemá oči všude.“ A buddhista: „A i kdyby, žijeme jen jednou!“
Ale teď vážně, tohle je hódně seriózní textík:
Žijeme v bláznivě propleteném světě plném částečného pochopení a vědomých i nevědomých nedorozumění. Užíváme světonázorovou svobodu, podnikáme hledačské výpravy do spirituality svých předků i sousedů a ve chvílích úzkosti váháme, zda objímat stromy, nebo dát na modlení. Ne všichni, samozřejmě, ale mnozí.
V angličtině existuje pojem „spiritual but not religious“ – v inzerátech pro úsporu „SBNR“, což značí: ne úplný ignorant, ale pořád dost nad věcí. Taky se to může nazývat vznosně „eklekticismus“: ode všeho trochu. Ale ani vznosné pojmenování moc nemění na tom, že jde o dosti pohodlný světonázor, kterým odmítáme ateismus (fuj!), ale který nic moc nestojí, nijak moc neomezuje a nic neukládá. Máme bódhisattvy na skříni, chamsy nade dveřmi a Ježíška pod stromečkem. Ne všichni, samozřejmě, ale mnozí. A tím končíme. Mnozí.
Celé zamyšlení nad náboženskou symbolikou svátků vánočních v multikulturním světě si můžete přečíst ZDE.
Pokud jste v článku našli chybu, napište nám prosím na [email protected].