![Josef Jařab • Autor: ČTK / Galgonek Vladislav](https://i.respekt.cz/data.eu.cntmbr.com/respekt-prod/respekt-prod/7b34662b-c289-4cce-9469-5aca9dac7cf9.jpeg?width=3840)
Vrcholem středečního olomouckého majálesu byla korunovace krále slavnosti, tentokrát režiséra Miroslava Krobota. A takřka okamžitě poté se majáles pro řadu lidí změnil ve slavnost smuteční. Pořadatelé totiž oznámili, že se chvíli předtím dozvěděli o úmrtí profesora americké a anglické literatury, bývalého senátora a rektora místní univerzity Josefa Jařaba. A také krále olomouckého majálesu z roku 2013, který se měl ve středu na slavnostní korunovaci Miroslava Krobota podílet. Smutek je pochopitelný: Josef Jařab byl v Olomouci – a nejen tam – velkým pojmem.
Na tamní Filozofické fakultě Palackého univerzity přednášel především americkou literaturu už od roku 1972 a podle pamětníků byl velmi oblíbeným učitelem – přinášel studentům informace o spisovatelích, kteří byli v tehdejším komunistickém Československu na černé listině. Přineslo to zájem StB a řadu výslechů, ale také fakt, že oblíbeného učitele se estébáci zřejmě báli ze školy vyhodit. Když v listopadu 1989 padal režim, byl Jařab už 20. listopadu prvním olomouckým univerzitním učitelem, který podpořil protestní studentskou stávku. V roce 1990 byl v první akademické svobodné volbě v Československu zvolen rektorem místní univerzity.
V archivu Paměti národa najdeme Jařabovy vzpomínky na tehdejší dobu. Stal se jednou z hlavních tváří olomoucké revoluce a z tohoto titulu brzy také vyjednavačem s okupační Sovětskou armádou, která měla v Olomouci významnou posádku. Sešel se tehdy kvůli tomu s jedním z ruských generálů, aby mu sdělil, že za odchod okupačních vojáků bude v Olomouci velká demonstrace. „On na to, že poteče krev, ať to odvoláme. Ujistil jsem ho, že my určitě žádné násilí vyvolávat nebudeme, načež on reagoval, že nemůže zajistit, že to nebude krvavé z jejich strany,“ říká v pamětech profesor Jařab. „Na to jsem něco zamumlal. To ho zvedlo ze židle, namířil na mě pistoli a ať jdu ven. Tak jsem se velmi pomalu zvedl, a jak jsem šel tou chodbou, čekal jsem, že uslyším výstřel,“ dodává ve vzpomínkách Josef Jařab. Jařabova aktivita přinesla po odchodu Sovětské armády olomoucké univerzitě několik lukrativních budov – a dnes je to jeden ze základů současné olomoucké pověsti moravského univerzitního centra.
Předplaťte si Respekt a nepřicházejte o cenné informace.
Online přístup ke všem článkům a archivu