Od věci•6. 10. 2018•4 minuty
Lidka s velkým „L“
Čokoláda Lidka patřila k nejlepším: vyvážela se do celého světa a vyhrávala zlaté medaile na mezinárodních soutěžích. Před sedmdesáti lety se v Kutné Hoře vyrobila poslední tabulka, ale nyní se majitelce Muzea kutnohorské čokolády Ladě Bartošové podařilo značku obnovit.
![Čokoládu mísit, mísit a mísit. Až sto hodin. (Lada Bartošová)](https://i.respekt.cz/respekt.mgwdata.net/02a4fb/2018/10/72-odveci-kavanova_lmzpa.jpg?width=3840)
Jste původně divadelní historička, váš manžel je ekonom. Jak vás napadlo otevřít si muzeum čokolády?
Když jsem psala dizertaci, hledala jsem podklady v kutnohorském archivu. Ten se nachází v budově bývalé továrny Lidka – a já zjistila, že v místnosti, v níž jsem sedávala, se dřív vyráběly čokoládové bonbony. To mě nadchlo a přišlo mi líto, že dnes o tak slavné čokoládovně nikdo neví.
Vrátili jsme se v té době z Prahy na Kutnohorsko, byla jsem na mateřské a přemýšlela, co dál. Věděla jsem, že místní sběratelka kuriozit Lenka Choutková má rozsáhlou sbírku předmětů spojených s Lidkou. Tak jsem před třemi lety s velkou podporou Lenky, svého muže a sestry založila muzeum.
Čím byla čokoláda Lidka výjimečná?
Továrna Lidka fungovala od roku 1918 a její výrobky byly výborné hned z několika důvodů – kladli ohromný důraz na kvalitu a čerstvost surovin, dvakrát vyhráli celosvětovou soutěž.
Zakladatel továrny Zdeněk Koukol byl také velmi zdatný obchodník, který se vypracoval z chudých poměrů. Měl třináct sourozenců a jeden z nich vzpomínal, že jejich bratr chodil brzy ráno do pekárny, tam kupoval preclíky a pak je za vyšší cenu prodával po městě. Vypracoval se z nuly hodně vysoko – a po osmačtyřicátém zase hodně hluboko spadl.
Předplaťte si Respekt a nepřicházejte o cenné informace.
Online přístup ke všem článkům a archivu