Kultura•7. 5. 2016•7 minut
Zastřel je znovu, Henry
Snímek Hardcore Henry stojí na konvencích počítačových her a někteří jej prohlašují za přelom. Znamená to, že budoucností kinematografie je sbližování filmů a her?
![An image from HARDCORE HENRY
Courtesy of STX Entertainment • Autor: Courtesy of STX Entertainment](https://i.respekt.cz/respekt.mgwdata.net/33c250/2016/05/52-film-bontonfilm02-r19-2016_4317g.jpg?width=3840)
Polovina amerických médií vzývá technickou virtuozitu a ohlašuje revoluci v akčním žánru. Druhou polovinu znechucuje monotónní, krvavé násilí a otravuje neexistující děj. Je fakt, že ruský snímek Hardcore Henry, který právě běží v tuzemských kinech, vzbudil mimořádně silné reakce už během světové premiéry loni na festivalu v Torontu. Tehdy neobyčejně pozitivní: atmosféra půlnoční projekce udělala své a američtí distributoři se předháněli v tom, kdo se ujme filmu, který sám jde technicky do extrému a důsledně imituje od začátku do konce konvence videoherní střílečky z pozice hráče. Co důvěrně znají hráči, je pro běžné diváky estetická novinka, jež se v jistých případech může blížit šoku. Pohled hlavního hrdiny, supervojáka na vražedné misi, se stává pohledem diváka. Film režiséra Ilji Najšullera a producenta Timura Bekmambetova proslulého posouváním akčních filmů do krajností tak staví diváka pomyslně do role hlavní hvězdy. Chová se k němu ale spíš jako k morčeti v laboratoři.
Předmět experimentu
Podle tvůrčí legendy se nápad na Henryho zrodil ve chvíli, kdy Bekmambetov, režisér ceněných snímků Noční hlídka nebo Wanted, narazil na YouTube na ultra násilný videoklip k písni Bad Motherfucker od ruské skupiny Biting Elbows, pod nímž byl podepsán Najšuller. Hrdina v něm likviduje své protivníky – a klip je natočen z pohledu první osoby. Bad Motherfucker se svého času stal virální senzací s desítkami milionů zhlédnutí. Jeho popularita v…
Předplaťte si Respekt a nepřicházejte o cenné informace.
Online přístup ke všem článkům a archivu