![Michael Hjorth, Hans Rosenfeldt: Učedník • Autor: Host](https://i.respekt.cz/respekt.mgwdata.net/0360c2/2014/09/56122180_59_CEDNIK_R38.jpg?width=3840)
![Michael Hjorth, Hans Rosenfeldt: Učedník • Autor: Host](https://i.respekt.cz/respekt.mgwdata.net/0360c2/2014/09/56122180_59_CEDNIK_R38.jpg?width=3840&height=5848&fit=crop&gravity=0.5x0.5)
![Michael Hjorth, Hans Rosenfeldt: Učedník](https://respekt.mgwdata.net/0360c2/2014/09/56122180_59_CEDNIK_R38.jpg)
Kde se v nové vlně severské krimi řeší společenská témata, tam detektivní thriller Učedník odkrývá spíše problémy osobně civilizační. Ústřední padouch Edward Hinde, který rituálně zavraždil několik žen a sedí za mřížemi, je ukázkově chladnokrevný psychopat s traumaty z dětství. Ovšem o moc lepší svým způsobem není ani jeho protihráč, který ho kdysi do vězení dostal. Policejní psycholog Sebastian Bergman je egoistický, závislý na sexu a úspěchu, ale týmové spolupráce neschopný; a nemůže to zcela omluvit ani osobní trauma.
Když se začnou objevovat oběti vražd, které podle všeho spáchal Hindeho obdivovatel, přidává se k vyšetřovatelům hlavně proto, že chce být nablízku biologické dceři, o které se nedávno dozvěděl. Jak už to ale bývá, ukáže se záhy, že nové zločiny s Bergmanem blízce souvisejí, a rozjede se hra dvou intelektů.
Autoři Hans Rosenfeldt a Michael Hjorth jsou známí především pracemi pro televizi. První jmenovaný napsal scénář k ceněnému seriálu Bron (Most) a Učedník je mu stylově velmi podobný. Děj s mnoha zvraty se posouvá kupředu ve výstižných obrazech a cele se soustředí na proces vyšetřování a jeho protagonisty, kteří mají dost společného: nejistotu ve vztazích, osamělost a zároveň umanutost. Práce je jim vším, ale uklidnění nakonec nepřináší. Co v mnoha detektivních dílech působí jako klišé o rozháraném rodinném zázemí policistů, stává se tu zpodobněním současného života.
Netřeba polemizovat s tím, že Učedník je skvělá detektivka. Nicméně diváka Mostu občas napadne, že by kniha působila právě v televizi ještě komplexněji. Obraz by zahladil občas přece jen trochu schematické postavy a posílil onu neklidnou atmosféru. Nejlépe to vynikne na konci, který autoři vybavili ironickou tečkou. Ne že by si ji Sebastian Bergman nezasloužil – ale co před zavřením knihy vypadá trochu samoúčelně, působilo by na obrazovce jako předzvěst dalších nevyzpytatelných zákrutů existence.
Michael Hjorth, Hans Rosenfeldt: Učedník
Přeložila Petra Hesová, Host, 544 stran.
Pokud jste v článku našli chybu, napište nám prosím na [email protected].