Agenda•8. 12. 2013•8 minut
Dvacet malých Masaryků
Inspirace velkými váženými muži s plnovousy je v Česku u konce
![28 B cudlin R50 2013 • Autor: Respekt](https://i.respekt.cz/respekt.mgwdata.net/193d79/2013/12/51937110_28_B_cudlin_R50_2013.jpg?width=3840)
![28 A CTK R50 2013 • Autor: ČTK](https://i.respekt.cz/respekt.mgwdata.net/f156e6/2013/12/51937100_28_A_CTK_R50_2013.jpg?width=3840&height=5115&fit=crop&gravity=0.5x0.5)
![28 A CTK R50 2013](https://respekt.mgwdata.net/f156e6/2013/12/51937100_28_A_CTK_R50_2013.jpg)
Na hradě vrávorající prezident a pod ním odcházející nikým nevolený premiér střídaný novým, který musí bojovat o pozici ve vlastní straně. Na rozdíl třeba od počátku minulého století byste dnes v české politice hledali všeobecně uznávanou autoritu marně; a o moc lépe na tom nejsou ani jiné oblasti zdejšího veřejného života. Ten, kdo se chce v současném Česku rozhlížet po opravdových autoritách, musí mít oči pořádně otevřené a hledat opravdu všude.
Kam jdeme? A kdo to vede?
Po nedávném pohřbu básníka Zbyňka Hejdy a spisovatele – a editora Respektu – Tomáše Pěkného se objevil v Lidových novinách sloupek s titulkem „Autority mizí“. Mohou ještě dnes, padla v textu otázka, u nás vzniknout stejné autority jako Hejda a Pěkný, muži, kteří svým chováním před listopadem 1989 naplňovali antický ideál sebeobětavého heroismu? Článek na to odpověď nedává, jeho titul však souzní s pocitem řady Čechů, že autority odcházejí a jejich místo zůstává prázdné. Takže není, kdo by nás dál vedl, a my vlastně ani nevíme, kam jdeme. Podle výzkumu Centra pro sociální a ekonomické strategie při Karlově univerzitě (CESES) má v posledních letech šedesát procent občanů pocit, že v Česku chybí vize, za niž by se mohli postavit. A tedy i autorita, která by ji prosazovala.
Předplaťte si Respekt a nepřicházejte o cenné informace.
Online přístup ke všem článkům a archivu