Komentář•3. 3. 2013•5 minut
Čas na druhý pokus
Italské volby ukázaly, že úsporná opatření si začínají vybírat politickou daň
![](https://i.respekt.cz/respekt.mgwdata.net/dc511c/2015/09/180x180-apple.png?width=3840)
![10 kom2 • Autor: Respekt](https://i.respekt.cz/respekt.mgwdata.net/695453/2013/03/46312010_10-kom2.jpg?width=3840&height=5013&fit=crop&gravity=0.5x0.5)
![10 kom2](https://respekt.mgwdata.net/695453/2013/03/46312010_10-kom2.jpg)
Klasický popis rozdílu mezi Evropou a Spojenými státy praví, že zatímco Evropa kdysi v reakci na velkou hospodářskou krizi dala světu vojenské diktatury a rozpoutala druhou světovou válku, Spojené státy vytáhly z rukávu Franklina D. Roosevelta a jeho Nový úděl. Je to samozřejmě příliš jednoduchá zkratka, přesto stojí za to si ji někdy připomenout.
Evropou minulý týden otřásly výsledky voleb v Itálii, kde jednoznačně prohrál dosavadní, Evropskou unií posvěcený program úsporných opatření a reforem technokratického premiéra Maria Montiho. Místo toho Italové volili buď tradiční strany odmítající nepopulární opatření, nebo rovnou úplnou alternativu ke stávajícímu politickému systému v podobě hnutí bývalého komika Beppeho Grilla (viz článek na str. 40).
Italské volby ukázaly, že zejména na jihu Evropy si ekonomické potíže vybírají tvrdou politickou daň. Proti receptu na krizi v podobě utahování opasků se svržením vlády vzbouřilo Bulharsko a Slovinsko, bouří se Řecko, Francie recept odmítla před devíti měsíci, když zvolila prezidentem Françoise Hollanda. Nic z toho samozřejmě neohlašuje konec demokracie, přinejmenším Itálie však ukazuje, že touha po nestandardních politických řešeních sílí. Úsporná opatření se totiž nikde v Evropě zatím nemohou pochlubit výsledky, které by lidem dávaly naději na lepší budoucnost.
Evropa – jak známo – reagovala před několika lety na krizi zavedením úsporných opatření především na popud Evropské centrální banky a Německa. Ve hře byl i jiný postup, například prosazení společných evropských dluhopisů, což by mohlo uklidnit paniku na finančních trzích, které trestaly zadlužené státy vysokými úroky a přibližovaly je tak k bankrotu. Debatě však dominoval německý strach z inflace, morálního hazardu a potřeba vysvětlit německému domácímu publiku, proč má platit dluhy jiných zemí.
Předplaťte si Respekt a nepřicházejte o cenné informace.
Online přístup ke všem článkům a archivu