![Astronaut](https://i.respekt.cz/www.respekt.cz/images/astronaut.png?width=640&height=1500&fit=crop)
![](https://i.respekt.cz/respekt.mgwdata.net/ec9ab2/2011/03/30318530_62_R10_2011_n.jpg?width=3840&height=5036&fit=crop&gravity=0.5x0.5)
![](https://respekt.mgwdata.net/ec9ab2/2011/03/30318530_62_R10_2011_n.jpg)
![](https://i.respekt.cz/respekt.mgwdata.net/671d27/2011/03/30318540_62_R10_2011_s.jpg?width=3840&height=5053&fit=crop&gravity=0.5x0.5)
![](https://respekt.mgwdata.net/671d27/2011/03/30318540_62_R10_2011_s.jpg)
Pokoj s napůl srolovaným kobercem, za ním je zeď plná skob a bílých čtverců, které tu zbyly po obrazech.
„Navštívil jsem přítele advokáta,“
poznamenal si k letmo načrtnutému obrázku jeho autor, kreslíř a ilustrátor Vladimír Fuka (1926–1977). Netušíme, kterého advokáta navštívil, to už si do svého deníkového záznamu nenapsal. Vzhledem k vročení 1952, kdy si Fuka své črty pořizoval, šlo ale pravděpodobně o dost truchlivý příběh. Prodal advokát ta díla, protože se neměl v čase diktatury proletariátu jak uživit? Nebo mu je zabavili? Netušíme. Jisté je ale to, že Fukův Deník 1952, nominovaný nyní na nakladatelský počin v soutěži Magnesia Litera, je ojedinělou zprávou o
„krajině roku 1952, krajině koncentračních táborů“
, jak tehdejší poměry v Československu Fuka na jiném místě deníku sám nazval.
Absurdity
Vladimír Fuka stačil před únorovým převratem vystudovat Akademii výtvarných umění. Po puči se ovšem odmítl dát do služeb nadiktovaného socialistického realismu a komunistickou despocii padesátých let trávil v ústraní bez možnosti veřejného uplatnění. Přátelil se s okruhem podobně proskribovaných autorů, zejména s Jiřím Kolářem, Janem Rychlíkem, Janem Hančem či Zdeňkem Urbánkem. Často o aktuálním dění – informace o něm získávali z relací Rádia Svobodná Evropa – diskutovali přímo u Fuky v bytě. …
Předplaťte si Respekt a nepřicházejte o cenné informace.
Online přístup ke všem článkům a archivu