Ekonomika•22. 11. 2008•12 minut
Umění možného
Ve velkoměstech, kam se koncentruje velká část rostoucího bohatství, je veškerý požitek z vlastnictví automobilů vyvážen stále zoufalejším stavem silnic, dusivými výfukovými plyny a téměř nulovou šancí na zaparkování.
![Astronaut](https://i.respekt.cz/www.respekt.cz/images/astronaut.png?width=640&height=1500&fit=crop)
![• Autor: Respekt](https://i.respekt.cz/respekt.mgwdata.net/777c21/2009/03/20831630_2008-2593-mobr-34BR482008n.jpg?width=3840&height=2547&fit=crop&gravity=0.5x0.5)
![](https://respekt.mgwdata.net/777c21/2009/03/20831630_2008-2593-mobr-34BR482008n.jpg)
![Fotografie: Jízda do pekel? - Autor: Profimedia.cz/Corbis, www.profimedia.cz • Autor: Respekt](https://i.respekt.cz/respekt.mgwdata.net/19d455/2009/03/20831620_2008-2593-vobr-34BR482008.jpg?width=3840&height=2547&fit=crop&gravity=0.5x0.5)
![Fotografie: Jízda do pekel? - Autor: Profimedia.cz/Corbis, www.profimedia.cz](https://respekt.mgwdata.net/19d455/2009/03/20831620_2008-2593-vobr-34BR482008.jpg)
Až donedávna se na pekingském autosalonu, který se koná jednou za dva roky, nic moc nedělo. Byla to akce, kde čínští výrobci vystavovali svá laciná a nepříliš radostná vozítka a kde takzvaně „nové“ modely z linek různých společných podniků byly ve skutečnosti poupravené buicky a volkswageny starší generace. Nicméně letošní, desátý pekingský autosalon se vyrovnal kterékoli tradiční výstavní akci automobilového průmyslu, a to nejen co do počtu návštěvníků a pompy, ale i co do počtu nově představených modelů, velikosti propagačních panelů a počtu kapitánů průmyslu z nadnárodních společností. Daly se tam však vypozorovat i jasné varovné signály.
Na cizince, který přiletí do Pekingu, Šanghaje nebo Kantonu, udělají dojem široké autostrády, po kterých se z moderních letištních terminálů dostane do hotelu v centru města. Cesta z centra Pekingu na autosalon v nedaleké městské části Šun-i ovšem skýtala zcela jiný zážitek. Jakmile se čtyřproudá rychlostní silnice zúžila do jediného pruhu, auta mířící na výstaviště rázem musela zastavit. Asi o hodinu později v okolí nově postavených výstavních hal vládl chaos. Protože nebylo kde zaparkovat, autobusy vykládaly cestující uprostřed silnice. Ti museli přeskákat obrovské výmoly, které déšť ze znečištěného, olověného nebe proměnil na jezera. A tak motto celé výstavy („Sen, harmonie, nová vize“) vyznělo nejen hloupě, ale přímo výsměšně.
…
Předplaťte si Respekt a nepřicházejte o cenné informace.
Online přístup ke všem článkům a archivu