Eseje•20. 1. 2008•5 minut
Chudáci z jihu
Bora Ćosić (1932) je srbský spisovatel. Narodil se v chorvatském Záhřebu, ale valnou část života strávil v Bělehradu.
![Astronaut](https://i.respekt.cz/www.respekt.cz/images/astronaut.png?width=640&height=1500&fit=crop)
![• Autor: Respekt](https://i.respekt.cz/respekt.mgwdata.net/7be504/2009/03/20769360_2008-218-mobr-71cosicR042008nahled.jpg?width=3840&height=4422&fit=crop&gravity=0.5x0.5)
![](https://respekt.mgwdata.net/7be504/2009/03/20769360_2008-218-mobr-71cosicR042008nahled.jpg)
![Fotografie: Bora Ćosić - Autor: Profimedia.cz, http://www.profimedia.cz • Autor: Respekt](https://i.respekt.cz/respekt.mgwdata.net/8d060b/2009/03/20852040_2008-218-vobr-71cosicR042008.jpg?width=3840&height=4434&fit=crop&gravity=0.5x0.5)
![Fotografie: Bora Ćosić - Autor: Profimedia.cz, http://www.profimedia.cz](https://respekt.mgwdata.net/8d060b/2009/03/20852040_2008-218-vobr-71cosicR042008.jpg)
Bora Ćosić
(1932) je srbský spisovatel. Narodil se v chorvatském Záhřebu, ale valnou část života strávil v Bělehradu. V roce 1992 na protest proti Miloševićovu režimu opustil Srbsko a od té doby žije střídavě v chorvatské Rovinji a v Berlíně. Jeho romány jsou překládány do mnoha jazyků, dva vyšly také slovensky (Deník apatridu a Musilův notes).
Koncem třicátých let 20. století byl Bělehrad plný různých národností. Židé měli své obchody a fabriky, Češi opravovali hodinky a ladili klavíry, Maďaři pečovali o vodovody, Němci o elektřinu, Rusové pracovali v tiskárnách a geodetických kancelářích. Byli tu také Rumuni, Řekové a Slovinci – ti jezdívali na kole a o nedělích šplhali na blízký kopec.
S těmi všemi se žilo normálně, jen s kosovskými Albánci to nějak nešlo. Byli terčem nadávek i užitečným „zlem“ na stavbách a pilách. Jejich přítomnost v Bělehradě měla pro šestiletého kluka nádech exotiky: věděl jsem, že přišli z jihu, že byli chudí a hubení, ve dvorech řezali dříví, někdy přespávali ve sklepech, živili se sardinkami a hrozny. Byli skromní, plaší, zdvořilí. Přesto se k nim moje matka chovala jaksi rezervovaně a ani já se nepamatuji, že bych ve škole kamarádil s albánským klukem. Ale stejně jsme rádi chodívali do albánských cukráren a ptal jsem se mámy, zda jsou to titíž lidé, co u nás před domem řežou dříví. Asi ano, řekla.
…
Předplaťte si Respekt a nepřicházejte o cenné informace.
Online přístup ke všem článkům a archivu