Kultura•17. 5. 2008•6 minut
Vězeň vězni vlkem
V českém překladu konečně vychází objemná třídílná studie H. G. Adlera (1910–1988) věnovaná terezínskému ghettu. S nemalým zpožděním, vždyť její první vydání v němčině se datuje do roku 1955.
![Astronaut](https://i.respekt.cz/www.respekt.cz/images/astronaut.png?width=640&height=1500&fit=crop)
![• Autor: Respekt](https://i.respekt.cz/respekt.mgwdata.net/32d537/2009/03/20792480_2008-1128-mobr-48AR21variantan.jpg?width=3840&height=2809&fit=crop&gravity=0.5x0.5)
![](https://respekt.mgwdata.net/32d537/2009/03/20792480_2008-1128-mobr-48AR21variantan.jpg)
![Fotografie: Do jaké míry tomu mohli zabránit? (Zleva Zucker, Eppstein, Murmelstein; zasedání „rady starších“ v terezínském ghettu, 1944) - Autor: Fotoarchiv ŽMP • Autor: Respekt](https://i.respekt.cz/respekt.mgwdata.net/9a470f/2009/03/20792460_2008-1128-vobr-48AR21varianta.jpg?width=3840&height=2810&fit=crop&gravity=0.5x0.5)
![Fotografie: Do jaké míry tomu mohli zabránit? (Zleva Zucker, Eppstein, Murmelstein; zasedání „rady starších“ v terezínském ghettu, 1944) - Autor: Fotoarchiv ŽMP](https://respekt.mgwdata.net/9a470f/2009/03/20792460_2008-1128-vobr-48AR21varianta.jpg)
V českém překladu konečně vychází objemná třídílná studie H. G. Adlera (1910–1988) věnovaná terezínskému ghettu. S nemalým zpožděním, vždyť její první vydání v němčině se datuje do roku 1955. Dodnes jde bezpochyby o nejpodrobnější knihu o největším koncentračním táboře na českém území. I proto je toto zpoždění pozoruhodné.
Není ale způsobeno pouze tím, že autor žil v poválečném období v londýnském exilu a že v době komunistické diktatury bylo téma holocaustu obecně vytlačováno na okraj zájmu. Jde také o nepohodlnou interpretaci, kterou Adlerova kniha nabízí.
Očitý svědek
Podobně jako ostatní historikové terezínského ghetta z prvních poválečných desetiletí, byl i H. G. Adler jeho očitým svědkem. Spolu s ním byla do Terezína deportována jeho první žena Gertrud a posléze byla zavražděna v Osvětimi. Adler, vzděláním muzikolog a německojazyčný literát z Prahy, náležel ke skupině židovských intelektuálů, kteří hned po válce horečnatě hledali vysvětlení židovské katastrofy. Dokumenty začal sbírat ještě v Terezíně, po osvobození organizoval terezínské materiály v Židovském muzeu v Praze a po emigraci do Londýna rychle dokončil první verzi své knihy.
Kromě historie tábora se v ní zabýval sociologií a psychologií „nuceného společenství“ vězňů a do detailů dokumentoval témata jako práce, ubytování, stravování či péče o mladé a staré v…
Předplaťte si Respekt a nepřicházejte o cenné informace.
Online přístup ke všem článkům a archivu