![Astronaut](https://i.respekt.cz/www.respekt.cz/images/astronaut.png?width=640&height=1500&fit=crop)
![vobrazek_2246.jpeg • Autor: Respekt](https://i.respekt.cz/respekt.mgwdata.net/060110/2009/03/20673810_vobrazek_2246.jpeg?width=3840&height=5333&fit=crop&gravity=0.5x0.5)
![vobrazek_2246.jpeg](https://respekt.mgwdata.net/060110/2009/03/20673810_vobrazek_2246.jpeg)
Podzim se na britské literární scéně tradičně nese ve znamení udělování prestižního ocenění Booker Prize. Už od sklonku léta média spekulují o možném vítězi, se zveřejněním nominací se napětí stupňuje a po vyhlášení vítěze se rozjíždí debata o tom, zda byla volba správná.
Letos ale vypadal podzim trochu jinak. Dvě favorizované prózy Linie krásy Allana Hollinghursta (pozdější vítěz) a Mračný atlas Davida Mitchella jsou sice obě literárně skvostné knihy, ovšem trochu v rozporu s tradicí posledních deseti let, kdy porota upřednostňovala knihy se silným příběhem. Snad proto vyvolávalo mnohem větší rozruch v médiích dosud neznámé jméno Susanny Clarkové, pětačtyřicetileté autorky, která vydala v nakladatelství Bloomsbury svůj debut Jonathan Strange a pan Norrell. Že se takovému zájmu těší debutující autorka, není zas tolik neobvyklé: britský knižní trh je doslova posedlý objevováním nových talentů a občas je publicita, které se jim dostává, až za hranicí únosnosti. Jen si připomeňme, jak mocně rozvířili ostrovní vody v uplynulých letech svými debuty takoví autoři jako Hari Kunzru, Zadie Smithová či Monica Ali. V případě Susanny Clarkové byl ale raketový start trochu jiný. Nakladatelství Bloomsbury nešokovalo výší zaplacené zálohy, a přestože kniha byla vidět v každém knihkupectví na čelním místě, až na pár celoplošných inzerátů v denících a literárních časopisech ani nevyvíjelo přílišnou reklamní…
Předplaťte si Respekt a nepřicházejte o cenné informace.
Online přístup ke všem článkům a archivu