Komentář•11. 7. 2004•5 minut
Trochu noblesy, vítězové
Začali se hádat? Tak to je asi v zemi všechno v pořádku, takové rozepře se mohou dít jen v časech klidu a bezpečí – napadá člověka při pohledu na novinové titulky z minulého týdne. Řeč je o Židovské obci v Praze, dnes asi šestnáctisetčlenném sboru druhdy slavné a početné židovské komunity ve městě rabínů Löwa, Landaua či dalších osobností, jež před staletími pomáhaly vtisknout Praze světový ráz a na jejichž hroby se jezdí dívat zájemci z celého světa. Dnes tato komunita mediálně vyniká spory o vrchního rabína, o nárok na Staronovou synagogu či o vedení své školy; dnes, kdy se život v pražské židovské obci – po neblahém 20. století – vracel do normálu. Příčina je možná v tom, že tento normál začal až podezřele připomínat normalizaci. Ne snad onu proslulou husákovskou, ale takovou plíživě nenápadnou, podobnou vývoji v současné české politice.
![14-mobr-23-petracek2.gif • Autor: Respekt](https://i.respekt.cz/respekt.mgwdata.net/d9c942/2009/03/20525050_14-mobr-23-petracek2.gif?width=3840)
![Fotografie: Rabín Sidon: Přišel, oživil – a zas může jít. Foto Karel Cudlín • Autor: Respekt](https://i.respekt.cz/respekt.mgwdata.net/d47c69/2009/03/20653330_vobrazek_1225.jpeg?width=3840&height=2634&fit=crop&gravity=0.5x0.5)
![Fotografie: Rabín Sidon: Přišel, oživil – a zas může jít. Foto Karel Cudlín](https://respekt.mgwdata.net/d47c69/2009/03/20653330_vobrazek_1225.jpeg)
Začali se hádat? Tak to je asi v zemi všechno v pořádku, takové rozepře se mohou dít jen v časech klidu a bezpečí – napadá člověka při pohledu na novinové titulky z minulého týdne. Řeč je o Židovské obci v Praze, dnes asi šestnáctisetčlenném sboru druhdy slavné a početné židovské komunity ve městě rabínů Löwa, Landaua či dalších osobností, jež před staletími pomáhaly vtisknout Praze světový ráz a na jejichž hroby se jezdí dívat zájemci z celého světa. Dnes tato komunita mediálně vyniká spory o vrchního rabína, o nárok na Staronovou synagogu či o vedení své školy; dnes, kdy se život v pražské židovské obci – po neblahém 20. století – vracel do normálu. Příčina je možná v tom, že tento normál začal až podezřele připomínat normalizaci. Ne snad onu proslulou husákovskou, ale takovou plíživě nenápadnou, podobnou vývoji v současné české politice.
Koho by před deseti lety napadlo, že o vývoji této země budou rozhodovat osobnosti typu Grosse, Tlustého či Kalouska? Ano, teď se nenosí individualita, renomé či mravní integrita, ale spíše znalost technologie moci a public relations, prostě kamarádit s těmi, kteří vědí, „jak to chodí“ a „kde to sype“. A podobně u pražských Židů. Koho by před deseti lety napadlo, že tuto obec ovládnou, řečeno módním výrazivem, mladí, dynamičtí, asertivní technokraté, kteří oblouzeni pocitem vítězství v dubnových obecních volbách jako…
Předplaťte si Respekt a nepřicházejte o cenné informace.
Online přístup ke všem článkům a archivu