Společnost•26. 3. 2017•7 minut
Mozek agresivních řidičů pracuje jinak, ukázal výzkum
Jaké poznatky přináší funkční magnetická rezonance o lidském chování a povaze
![](https://i.respekt.cz/respekt.mgwdata.net/582161/2017/03/fmri_qxht3.jpg?width=3840)
Vleže na zádech stoupáte do výše, na očích cosi na způsob brýlí, které umožňují pohled na vzdálenou obrazovku počítače. Zajíždíte do úzké roury, obrazovka jako by klesala k vám dolů, až ji máte zřetelně před očima. Následuje atak paniky: jste uvězněni v těsném prostoru, příštích dvacet minut se nebudete smět pohnout a přístroj, v jehož útrobách spočíváte, do vás bude pouštět magnetické pole stotisíckrát silnější než zemské. Kdybyste směli mít v blízkosti aparatury na dlani svazek klíčů, pole by vám je sebralo a nasálo do nitra tubusu.
Jsme ve Středoevropském technologickém institutu (CEITEC) Masarykovy univerzity v Brně a řeč je o skeneru pro funkční magnetickou rezonanci. Přístroj umí zobrazit, jaké části mozku jsou aktivní. O tom, co všechno dokáže, píšeme v novém Respektu 13/2017 pod titulkem Řekni ti, na co myslíš. Pro následující upoutávku jsme vybrali několik zajímavých výzkumů, na které se soustředili právě brněnští vědci.
Jak měřit empatii
Uvnitř skeneru se v pravidelných intervalech ozývá vysoký tón připomínající jekot poplachové sirény – to přístroj provádí základní mapování mozku. Pak přichází série ostrých lupnutí a s ní vlastní série úkolů: na obrazovce se rozsvěcují možnosti, jak rozdělit částku 100 korun mezi sebe a partnera ve hře – partnera umístěného ve druhém skeneru, v jiné místnosti na opačné straně chodby. Volit mezi různými možnostmi lze pomocí ovladače, který má testovaný položený na břiše.
![Nic pro klaustrofobiky. (Přípravy na skenování mozku pomocí funkční magnetické rezonance, CEITEC ) • Autor: Milan Jaroš](https://i.respekt.cz/respekt.mgwdata.net/7fa922/2017/03/59b-jaros-varianta-r13-2017_p13ig.jpg?width=3840&height=2560&fit=crop&gravity=0.5x0.5)
![Nic pro klaustrofobiky. (Přípravy na skenování mozku pomocí funkční magnetické rezonance, CEITEC )](https://respekt.mgwdata.net/7fa922/2017/03/59b-jaros-varianta-r13-2017_p13ig.jpg)
Převléknout dva dobrovolníky do nočních košilí (nesmí mít na sobě – a ani v sobě - nic kovového), strčit do nitra futurologicky vyhlížející aparatury a nechat, aby spolu hráli o peníze, zní jako bláznivý nápad. Hraje-li se však takzvaná Ultimátní hra (Ultimatum Game) na víc kol, může leccos prozradit o schopnosti vcítit se do jiného člověka.
Touha po zisku vede hráče, který sumu dělí, k tomu, aby si nechal co nejvíc peněz pro sebe a partnera odbyl drobnými. Jenže partner může nabídku odmítnout; v daném kole pak nezíská nikdo nic a rozdělující pochopí, že příště bude muset dát víc. Hra tak nutí oba zúčastněné empatizovat, číst myšlenky druhého a odhadovat předem jeho rozhodnutí.
Brněnští vědci tímto způsobem našli v mozku síť, o níž se domnívají, že zodpovídá právě za empatii. Klíčová část této rozsáhlé neurální sítě je na zevní straně spánkového laloku, v oblasti, která se jmenuje sulcus temporalis superior a už dříve se o ní vědělo, že hraje důležitou roli v sociálním chování. Magnetická rezonance ukázala, že se aktivuje tím víc, čím více je člověk schopen vcítit se do druhého.
Taková věc mít i praktický význam. Na počátku těchto experimentů byl zájem o řidiče, kteří opakovaně porušují dopravní předpisy – silniční agresory a „vybržďovače“, kterým omezení rychlosti nic neříkají. Funguje jejich mozek v něčem jinak než mozek běžného člověka?
![Oblasti mozku statisticky významně aktivované po vzácných zrakových podnětech](https://i.respekt.cz/respekt.mgwdata.net/2d9dd6/2017/03/untitled-1_fj3vx.jpg?width=3840&height=2741&fit=crop&gravity=0.5x0.5)
![Oblasti mozku statisticky významně aktivované po vzácných zrakových podnětech](https://respekt.mgwdata.net/2d9dd6/2017/03/untitled-1_fj3vx.jpg)
Vědci z CEITEC pracovali s běžnými dobrovolníky i s problémovými řidiči, kteří se dostali až k dopravnímu psychologovi – a potažmo i do nitra skeneru funkční magnetické rezonance v brněnském výzkumném ústavu. Ukázalo se, že u problémových řidičů se aktivují výrazně méně, než je běžné, právě zmíněné oblasti mozku důležité pro empatii. Z dalších, spíše psychologických výzkumů zároveň bylo jasné, že silniční agresoři se opravdu hůře vciťují do druhého člověka a jeho případného utrpení – že se jim empatie nedostává.
Jak jim tedy pomoci? Aby dostali zpět řidičský průkaz, musejí se podrobovat terapii, která u nich má schopnost empatie posílit. Jeden třeba hraje roli oběti, vysvětluje, co vytrpěl, a druhý, viník, tomu musí nějak čelit, vyrovnávat se s tím, co způsobil. „Cílem je navodit, nastartovat empatii,“ vysvětluje Angličan Daniel Shaw, který se v CEITEC věnuje právě výzkumu souvislosti mezi empatií a činnosti mozku.
Jestli „posilování empatie“ funguje, může prokázat právě Ultimátní hra, kdy psychologové ze strategie obou účastníků rozpoznají, zda je dotyčný schopen lépe než dřív „číst“ myšlenky a přání toho druhého; magnetická rezonance jim pak ukáže, zda je po terapii příslušná oblast mozku opravdu aktivnější.
Co je déjà-vu
Zažila to většina z nás: pocit, že jsme tu již někdy byli, že jsme tohle už zažili: déjà-vu pocítí alespoň jednou 80 procent lidí, vysokoškoláků dokonce až 90 procent. Jev, který od nepaměti přitahoval pozornost umělců, zaujal v posledních zhruba 100 letech psychology a v nedávné době i neurovědce.
A ti zjistili překvapivou věc – existuje tu podobnost s tím, co zažívají pacienti s epilepsií spánkového laloku mozku: až 30 procent z nich mluví o tom, že záchvat u nich začíná právě tímto pocitem již viděného, který ovšem bývá intenzivnější a delší než u zdravých jedinců. Mívá tedy většina z nás občas „malou epilepsii“?
Brněnští vědci mapovali pomocí strukturální magnetické rezonance velikost jednotlivých mozkových oblastí u 113 zdravých dobrovolníků. „Pak jsme zjišťovali, zda mají osobní zkušenost s déjà-vu, a podle toho jsme je rozdělili do dvou skupin. Zajímalo nás, zda s tímto podivným vjemem souvisejí v mozku nějaké anatomické změny,“ vysvětluje Milan Brázdil, vedoucí skupiny, která se v CEITEC zabývá behaviorálními a sociálními neurovědami.
![Rozdíl v zapojení sulcus temporalis superior vlevo a vpravo u bezproblémových řidičů (SD – safe drivers) a „silničních pirátů“ (DD - danger drivers) při sledování spotů z kampaně „Nemyslíš, zaplatíš“.](https://i.respekt.cz/respekt.mgwdata.net/47e995/2017/03/yyy_2oenj.jpg?width=3840&height=8202&fit=crop&gravity=0.5x0.5)
![Rozdíl v zapojení sulcus temporalis superior vlevo a vpravo u bezproblémových řidičů (SD – safe drivers) a „silničních pirátů“ (DD - danger drivers) při sledování spotů z kampaně „Nemyslíš, zaplatíš“.](https://respekt.mgwdata.net/47e995/2017/03/yyy_2oenj.jpg)
Ukázalo se, že se některé části mozku – například hipokampus, struktura ve tvaru mořského koníka nesmírně důležitá pro paměť, umístěná na vnitřní straně spánkových laloků, v níž celý život vznikají nové neurony - byly menší u těch, kteří déjà-vu někdy zakusili. „Jednotlivé struktury vytvářejí určitou síť, která je tím menší, čím častěji testovaní déjà-vu zažívali,“ říká Brázdil. Struktury sítě jsou přitom zároveň menší také u pacientů s epilepsií - další souvislost je ale nejasná. Vědci se nyní snaží zjistit, co se během déjà-vu v mozku přesně děje a proč.
Prenatální stres
Špatnou náladu mívá občas každý, stejně jako chuť svalit vinu za své psychické rozpoložení na někoho jiného. Výzkumy na CEITEC teď naznačují, že některé z nás mohla příroda k takovým stavům do jisté míry naprogramovat.
Brněnští vědci se zaměřili na potomky žen, které zažívaly v těhotenství zvýšený stres – úmrtí v rodině, rozchod s partnerem a podobně. Vytipovat je mohli díky unikátnímu projektu ELSPAC, Evropské studii těhotenství a dětství, v jejímž rámci těhotné ženy začátkem 90. let vyplňovaly dotazníky a odpovídaly výzkumníkům mimo jiné právě na otázky týkající se stresu. Vědci od té doby sledují jejich potomky – celou jednu generaci dětí, kterým je dnes již více než 20 let.
![](https://i.respekt.cz/respekt.mgwdata.net/48c9d2/2017/03/i-obalka-r13_d4zj2.jpg?width=3840&height=5121&fit=crop&gravity=0.5x0.5)
![](https://respekt.mgwdata.net/48c9d2/2017/03/i-obalka-r13_d4zj2.jpg)
Ukázalo se, že mladí dospělí, jejichž matky zažívaly prenatální stres, mají v některých oblastech méně šedé hmoty mozkové. Tu tvoří především těla nervových buněk a odpovídá mimo jiné za emoce a sebekontrolu. Zároveň se u těchto lidí objevují nejrůznější potíže: „Trpí horšími náladami, úzkostmi, únavou, snadněji se rozčílí, mohou mít problémy s agresivitou,“ jmenuje neurovědkyně Klára Marečková z CEITEC.
Jiné studie přitom ukázaly, že oblasti mozku, v nichž se úbytek šedé hmoty projevil, hrají roli také u lidí s depresí – mozek depresivních jedinců je méně využívá. Je to další argument podporující teorii, že existuje souvislost mezi prenatálním stresem a psychickými problémy.
Pomoci by pravděpodobně mohla například speciální aplikace pro mobilní telefon, kterou se teď v Brně ve spolupráci se zahraničními pracovišti chystají vyvíjet. Dokázala by poradit v situacích, kdy lidé zažívají špatnou náladu, nemůžou spát, něco je trápí a podobně.
Čtěte v novém Respektu 13/2017: Řeknu ti, na co myslíš
![EEG o vyskoké hustotě, s mnohem větším počtem
elektrod, v laboratořích CEITEC. • Autor: Milan Jaroš](https://i.respekt.cz/respekt.mgwdata.net/1a987c/2017/03/59a-jaros-r13-2017_xjmdn.jpg?width=3840&height=5759&fit=crop&gravity=0.5x0.5)
![EEG o vyskoké hustotě, s mnohem větším počtem
elektrod, v laboratořích CEITEC.](https://respekt.mgwdata.net/1a987c/2017/03/59a-jaros-r13-2017_xjmdn.jpg)
Zobrazovací metody činnosti mozku dospěly až k hranicím zdánlivě nemožného – skutečného čtení myšlenek. Budeme pomocí nich odhalovat zločince nebo hledat budoucí recidivisty mezi vězni?
Pokud jste v článku našli chybu, napište nám prosím na [email protected].