30 let Respektu • 1989-1990•6. 11. 2019•5 minut
Anonymní hrozby
Rudé právo přineslo 13. března glosu „Anonym“ Josefa Holého, reakci na stejnojmenný televizní pořad, vysílaný předešlou sobotu, v němž četné osobnosti naší kultury četly a komentovaly anonymní dopisy, které obdržely od loňského listopadu.
![Astronaut](https://i.respekt.cz/www.respekt.cz/images/astronaut.png?width=640&height=1500&fit=crop)
V době diskusí o kolektivní vině a odpovědnosti za vývoj posledních čtyřiceti let poskytuje tento na první pohled okrajový příspěvek J. Holého výstižnou charakteristiku dnešního postoje komunistů. Autor totiž položil následující otázku: „Proč lidé začali takovéto dopisy našim nejpopulárnějším hercům a také zpěvákům vůbec psát?“ A vzápětí odpovídá: „Nejspíš jde o to, že anonym je člověk schopen poslat jinému člověku také v okamžiku, kdy se jím cítí být opuštěn, zrazen, oklamán, uvržen do stavu bezradnosti.“
Je-li někdo opuštěn, zrazen, oklamán a bezradný, má potřebu se svěřit, podělit se o svou bolest, komunikovat s podobně postiženými nebo i s domnělými viníky, aby se mohl se svým stavem vyrovnat. Naproti tomu anonym právě svou anonymitou komunikaci vylučuje, je pouze cíleným útokem na bezbranný objekt, prostou hrozbou. „Jaký zmatek to muselo v myslích lidí vyvolat!“ – zdůvodňuje Josef Holý anonymní reakce po pádu totality. Ale že se stejní občané projevovali stejným způsobem již v létě po petici Několik vět a v zimě po Palachově týdnu, kdy se rozhodně nemuseli cítit zrazeni a opuštěni, ho zřejmě neznepokojuje.
O jejich myšlenkových pochodech napoví spíše forma projevu než prostý fakt anonymity. Více než bezbranné připomínají zbabělce zahnané do kouta, kteří instinktivně cítí, že jim zvoní hrana a instinktivně koušou kolem sebe: vyhrožují šibenicemi, milicionáři nebo jen dělnickými fackami. „Ty chartistická svině! Už si pomalu vybírej strom, na kterým budeš viset!…
Předplaťte si Respekt a nepřicházejte o cenné informace.
Online přístup ke všem článkům a archivu