Kontext•24. 7. 2024•11 minut
Jednu českou malinovku, prosím
Domácí sodovkárny drží nad vodou měnící se zvyky zákazníků i úcta k dílu předků
![Je červenec, sezona vrcholí. (Kalabria v Kladně) • Autor: Milan Jaroš](https://i.respekt.cz/data.eu.cntmbr.com/respekt-prod/respekt-prod/9a673a94-bc9f-4985-b5c7-a1642c7ddc27.jpeg?width=3840)
Z desítek jich zbylo tak málo, že je lze spočítat na prstech jedné ruky. Přesto je možné tvrdit, že v ostré konkurenci nadnárodních značek se české sodovkárny stále drží. Pomáhá jim nostalgie za limonádami, které si starší pamatují z dětství, touha zákazníků po lokálních nápojích bez umělých přísad, za které jsou ochotni si připlatit, a silný příběh o dlouhé tradici, která přežila války i znárodňování. A dokonce se udržela i v rámci jedné rodiny.
Aby se vyrobilo a dodalo
David Prchal téměř každý den sedne za volant a z kladenské sodovkárny Kalabria zaveze, co je potřeba. V Rychnově operuje během úterního dopoledne jednu z ještěrek převážejících kastlíky cinkající skleněnými lahvemi šéf výroby Podorlické sodovkárny Tomáš Konvalina a u linky, z níž sjíždí várka limonád, kterou je potřeba naskládat do krabic, stojí Pavlína Nováková, která má jinak na povel výrobu pálenky. Do korby kamionu naloženého sudy se občas vyšplhá také Pavel Vavruška mladší, spolumajitel sodovkárny Koli v Kolíně.
Předplaťte si Respekt a nepřicházejte o cenné informace.
Online přístup ke všem článkům a archivu